Справа № 580/74/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року справа № 580/74/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

представника позивача Кушніра С.Л. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в залі суду адміністративну справу за позовом акціонерного товариства Перший Київський машинобудівний завод до Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось акціонерне товариство Перший Київський машинобудівний завод (далі позивач) з позовною заявою до Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області (далі відповідач), в якій просить:

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №60918239 від 20.12.2019;

- скасувати постанову про арешт майна боржника ВП №60918239 від 20.12.2019;

- скасувати постанову про приєднання виконавчого провадження ВП №60918239 до зведеного виконавчого провадження №59680285 від 20.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 20.10.2019 відкрите акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (), правонаступником якого є позивач, включене до «Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані» згідно з Додатком 2 до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».

Орган державної виконавчої служби при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 60918239 від 20.12.2019 порушив вимоги Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», оскільки вказаний закон забороняє вчинення будь-яких виконавчих дій, до яких відноситься і винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як наслідок, вказані дії призвели до порушення відповідачем вимог п. 9 ч. 4. ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якого орган державної виконавчої служби зобов`язаний був повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з встановленою законодавчою забороною вчиняти усі без винятку виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», до якого належав позивач.

03.02.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідач також стверджує, що майно АТ «Перший Київський машинобудівний завод» не є об`єктом управління державної власності, а тому положення Закону України «Про управління об`єктами державної власності» не може поширюватися на спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні 06.02.2020 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Постановою старшого державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. від 20.12.2019 відкрито виконавче провадження ВП №60918239 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-11853-23 У, виданої 05.11.2019 ГУ ДПС у м. Києві, про стягнення з АТ «Перший Київський машинобудівний завод» заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 12267904,70 грн; стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 1226790,47 грн.

В рамках виконавчого провадження №60918239 відповідачем винесено:

- постанову про арешт майна боржника від 20.12.2019, за якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику;

- постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 20.12.2019, за якою приєднано виконавче провадження №60918239 до зведеного виконавчого провадження №59680285.

Вищевказані постанови відповідача у ВП №60918239 отримані позивачем 27.12.2019, що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції на відповідних супровідних листах.

Позивач вважає, що постанови відповідача від 20.12.2019 винесені з порушенням вимог Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», відтак, підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Порядок примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) визначений Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень - це сукупність дій визначених у Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки (ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

20 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України від 02.10.2019 N 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» (далі - Закон).

Пунктом 3 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Отже, Законом встановлена пряма заборона виконавцю вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні щодо об`єкта права державної власності, який на день набрання чинності Законом був включений до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», в тому числі, і щодо виконання рішень судів, якими встановлено стягнення грошових коштів із боржників (за винятком, вказаним в Законі).

Відповідно до Додатку 2 до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 № 847-XIV відкрите акціонерне товариство «Більшовик» (03680, м. Київ, пр. Перемоги, 49/2; ) включене до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані; Орган управління Мінпромполітики.

Згідно з наказом Фонду державного майна України від 10.05.2018 №624 змінено повне найменування публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод», скорочене найменування з ПАТ «НВП «Більшовик» на АТ «ПКМЗ».

Таким чином, станом на 20.10.2019 до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» включено дані про відкрите акціонерне товариство «Більшовик», правонаступником якого є позивач.

За вказаних обставин, існує заборона вчиняти виконавчі дії щодо позивача.

Посилання відповідача на положення Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» суд вважає безпідставними, з огляду на те, що останній не врегульовує спірні правовідносини щодо можливості вчинення виконавчих дій відносно майна державних підприємств, а встановлює мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи встановлені обставини справи та надану ним правову оцінку, суд дійшов висновку визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. від 20.12.2019 №60918239 про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про приєднання виконавчого провадження ВП №60918239 до зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Стосовно доводів відповідача про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Оскаржувані постанови відповідача у ВП №60918239 отримані позивачем 27.12.2019, що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції на відповідних супровідних листах.

Відповідно до даних конверта, в якому до суду надійшли матеріали адміністративного позову, дата оформлення поштового відправлення 03.01.2020; адміністративний позов надійшов до суду та зареєстрований 08.01.2020.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна заява акціонерного товариства Перший Київський машинобудівний завод про скасування постанов від 20.12.2019 подана до суду в межах строку звернення до суду, встановленого статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. про відкриття виконавчого провадження №60918239 від 20.12.2019.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. про арешт майна боржника ВП №60918239 від 20.12.2019.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка В.М. про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 20.12.2019.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області (19800, Черкаська область, Драбівський район, смт. Драбів, вул. Шевченка, буд. 11; ) на користь акціонерного товариства Перший Київський машинобудівний завод (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 49/2; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 6306 (шість тисяч триста шість) гривень 00 копійок.

6. Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя О.А. Рідзель