Справа № 400/1619/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/1619/19

Головуючий в І інстанції: Мороз А.О.

Дата та місце ухвалення рішення: 09.08.2019 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю секретаря - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого заступника Миколаївського міського голови Криленка Володимира Ігоревича, Голови комісії з службового розслідування Єрмолаєва Андрія Володимировича, Секретаря комісії з службового розслідування Дорошенка Віталія Вікторовича, Членів комісії з службового розслідування - Валентової Катерини Вікторівни, Гончарова Володимира Володимировича , Мілевської Василини Василівни, Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Миколаївська міська рада, про визнання незаконним розпорядження, визнання неправомірними дій, визнання протиправним і скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Першого заступника Миколаївського міського голови Криленка Володимира Ігоревича, Голови комісії з службового розслідування Єрмолаєва Андрія Володимировича, Секретаря комісії з службового розслідування Дорошенка Віталія Вікторовича, Членів комісії з службового розслідування - Валентової Катерини Вікторівни, Гончарова Володимира Володимировича , Мілевської Василини Василівни , Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Миколаївська міська рада, в якому позивач просив:

1) визнати незаконним розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування»;

2) скасувати акт за результатами службового розслідування від 22 квітня 2019 року;

3) визнати неправомірними дії членів комісії з проведення службового розслідування відносно посадових осіб Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради в частині порушення положень Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950;

4) визнати протиправним і скасувати наказ від 17 травня 2019 року № 20 «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

З приводу такої позовної вимоги, як скасування акта за результатами службового розслідування від 22 квітня 2019 року, Миколаївським окружним адміністративним судом прийнята ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року позов задоволено.

Розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» визнано протиправним.

Визнано протиправними дії членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950.

Наказ від 17 травня 2019 року № 20 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » визнано протиправним і скасовано.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Миколаївська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині визнання розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» протиправним та визнання протиправними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження Миколаївського міського голови від 25 квітня 2017 року № 190рк «Про призначення переведенням», ОСОБА_1 призначений на посаду заступника директора Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради - начальника відділу організаційно-правової роботи та взаємодії із засобами масової інформації з 26.04.2017 року.

8 червня 2017 року наказом Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради № 10 утворено тендерний комітет, головою якого призначено ОСОБА_1

22 лютого 2019 року на ім`я Першого заступника Миколаївського міського голови Криленка В.І. надійшов лист Департаменту внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції Миколаївської міської ради із змісту якого слідує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Миколаївській області проводяться обшуки в Департаменті енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради в рамках кримінального провадження щодо незаконного отримання деякими суб`єктами господарювання підрядів на ремонт об`єктів соціальної сфери за результатами публічних закупівель, проведених тендерним комітетом Департаменту. У зв`язку з цим, у вказаному листі, заявник просив розглянути можливість призначення службового розслідування відносно директора та інших посадових осіб Департаменту з підстав недодержання ними вимог законодавства про службу в органах місцевого самоврядування.

27 лютого 2019 року, за результатами розгляду вищезазначеного листа, Першим заступником Миколаївського міського голови Криленком В.І. було прийнято розпорядження № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування», яким створено комісію з проведення службового розслідування відносно посадових осіб Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради та затверджено її склад, а також визначено, що Комісії необхідно провести службове розслідування в термін з 27.02.2019 року до 20.04.2019 року.

22 квітня 2019 року членами комісії з проведення службового розслідування складено Акт за результатами службового розслідування.

Як зазначено в Акті службового розслідування, в ході його проведення персоналізовано посадових осіб, якими допущені порушення своїх обов`язків та законодавства України, а саме ОСОБА_1 неналежним чином виконував обов`язки голови тендерного комітету. Директору Департаменту Булаху В.П. запропоновано розглянути питання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

17 травня 2019 року директор Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради прийняв наказ № 20 «Про оголошення догани ОСОБА_1 », відповідно до якого, на підставі Акта службового розслідування, позивачу оголошено догану.

Не погоджуючись із вказаними діями та рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом, який задоволено судом першої інстанції.

В поданій апеляційній скарзі Миколаївська міська рада просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року в частині визнання розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» протиправним та визнання протиправними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду є рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року про задоволення позову в частині вимог про визнання розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» протиправним, визнання протиправними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року учасниками справи не оскаржено та не є предметом апеляційного розгляду справи.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов у наведеній частині, суд першої інстанції виходив з того, що Департамент енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради є самостійним виконавчим органом Міськради, який має статус окремої юридичної особи та свого керівника, а тому, на підставі приписів п. 2 Порядку № 950, розпорядження № 58р повинно було прийматись не Першим заступником Миколаївського міського голови Криленком В.І., а керівником Департаменту.

Також, суд першої інстанції вказав на те, що оскільки розпорядження № 58р є актом разового застосування і на час звернення позивача до суду фактично виконано, так як на його підставі вже проведено службове розслідування, воно втратило юридичну силу фактом його виконання, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для його скасування, але суд вправі констатувати його протиправність на момент прийняття.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, оскільки позивач не був повідомлений про службове розслідування, зі змістом акта службового розслідування позивача не ознайомлювали та позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені Порядком № 950, в тому числі, щодо подання своїх пояснень з приводу обставин, які членами комісії розцінені як порушення з боку позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу у наведеній частині, з огляду на викладене.

Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України, в рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004, дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Звідси, поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення саме суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У заявленому позові позивач, зокрема, просив:

- визнати незаконним розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування»;

- визнати неправомірними дії членів комісії з проведення службового розслідування відносно посадових осіб Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради в частині порушення положень Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2019 року Першим заступником Миколаївського міського голови Криленком В.І. було прийнято розпорядження № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування», яким створено комісію з проведення службового розслідування відносно посадових осіб Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради та затверджено її склад, а також визначено, що Комісії необхідно провести службове розслідування в термін з 27.02.2019 року до 20.04.2019 року.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується учасниками справи, 22 квітня 2019 року членами комісії з проведення службового розслідування складено акт за результатами службового розслідування.

Також, 17 травня 2019 року директор Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради прийняв наказ № 20 «Про оголошення догани ОСОБА_1 », відповідно до якого, на підставі Акта службового розслідування, позивачу оголошено догану.

Таким чином, вбачається, що станом на момент звернення позивача із заявленим позовом розпорядження № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» від 27.02.2019 року вичерпало свою дію фактом його виконання.

Тобто, розпорядження про створення комісії з проведення службового розслідування, яке вичерпало свою дію фактом свого виконання, станом на момент звернення із заявленим позовом не порушувало прав позивача.

Вказані обставини були встановлені і судом першої інстанції.

Так, суд першої інстанції зазначив, що, оскільки розпорядження № 58р є актом разового застосування і на час звернення позивача до суду фактично виконано, так як на його підставі вже проведено службове розслідування, воно втратило юридичну силу фактом його виконання, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для його скасування, але суд вправі констатувати його протиправність на момент прийняття.

Проте, колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки згідно п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення саме про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а не лише про визнання рішення протиправним, як визначено судом першої інстанції.

В контексті наведених вище правових норм, колегія суддів наголошує, що у будь-якому разі обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

Водночас, визнання судом протиправним рішення про створення комісії з проведення службового розслідування, яке станом на момент звернення з позовом втратило чинність, та за наслідками проведення відповідного розслідування складено акт і прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення, не має наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

За таких обставин, оскільки розпорядження № 58р є актом разового застосування і на час звернення позивача до суду фактично виконано, так як на його підставі вже проведено службове розслідування, воно втратило юридичну силу фактом його виконання, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заявлених вимог позивача про визнання незаконним розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування».

Що стосується вимог позивача про визнання неправомірними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно посадових осіб Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради в частині порушення положень Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, колегія суддів зазначає, що самі по собі дії членів комісії під час проведення службового розслідування не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки несе акт індивідуальної дії - рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення, прийняте на підставі складеного акта службового розслідування. Саме воно має вплив на права та інтереси особи щодо якої проводилось службове розслідування. Дії членів комісії під час проведення службового розслідування не породжують правовідносин, що б могли бути предметом спору.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання неправомірними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно посадових осіб Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради в частині порушення положень Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, також задоволенню не підлягають, оскільки обраний позивачем спосіб захисту у наведеній частині не відповідає об`єкту порушеного права.

Колегія суддів зазначає, що доводи позивача щодо порушення порядку призначення та проведення службового розслідування мали бути оцінені судом саме при розгляді вимог позивача про визнання протиправним і скасування наказу від 17 травня 2019 року № 20 «Про оголошення догани ОСОБА_1 », а тому, відхиляє доводи апеляційної скарги в частині дотримання порядку/процедури проведення службового розслідування, оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу від 17 травня 2019 року № 20 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » учасниками справи не оскаржено та не є предметом апеляційного перегляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року про задоволення позову в частині вимог про визнання розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» протиправним, визнання протиправними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, підлягає скасуванню із прийняттям у вказаній частині вимог позивача нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 240, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Першого заступника Миколаївського міського голови Криленка Володимира Ігоревича, Голови комісії з службового розслідування Єрмолаєва Андрія Володимировича, Секретаря комісії з службового розслідування Дорошенка Віталія Вікторовича , Членів комісії з службового розслідування - Валентової Катерини Вікторівни, Гончарова Володимира Володимировича , Мілевської Василини Василівни , Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Миколаївська міська рада, про визнання розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» протиправним, визнання протиправними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, - скасувати.

Прийняти у вказаній частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого заступника Миколаївського міського голови Криленка Володимира Ігоревича, Голови комісії з службового розслідування Єрмолаєва Андрія Володимировича, Секретаря комісії з службового розслідування Дорошенка Віталія Вікторовича , Членів комісії з службового розслідування - Валентової Катерини Вікторівни, Гончарова Володимира Володимировича , Мілевської Василини Василівни, Департаменту енергетики, енергозбереження та запровадження інноваційних технологій Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Миколаївська міська рада, в частині вимог про визнання розпорядження Миколаївського міського голови від 27 лютого 2019 року № 58р «Про створення комісії з проведення службового розслідування» незаконним, визнання неправомірними дій членів комісії з проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , які полягають в порушенні пунктів 7 і 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 04.02.2020 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька