Справа № 640/21849/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року м. Київ № 640/21849/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
доДепартаменту захисту економіки Національної поліції України (01601, м.Київ, вулиця Академіка Богомольця, 10)
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (надалі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України () щодо проведення перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та складення адміністративного протоколу за несвоєчасне подання декларації про майновий стан суб`єктом декларування ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати протокол №801 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складеного 21 серпня 2019 року старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Горшковим Артемом Романовичем відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 ).

Заявлені позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що до завдань та повноважень Національної поліції жодним законодавчим актом не віднесено питання проведення перевірки в частині дотримання вимог антикорупційного законодавства чи будь-яких контрольних функцій у цій сфері та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, не зважаючи на відсутність компетенції в Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України на проведення відповідної перевірки та складання протоколу, у разі порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідач не звертався до Національного агентства з питань запобігання корупції як до уповноваженого органу в силу вимог закону на здійснення контролю за достовірністю відображення відомостей в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб та наділеного виключним правом на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у разі порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо складення адміністративного протоколу за несвоєчасне подання декларації про майновий стан суб`єктом декларування ОСОБА_1 та визнання протиправним та скасування протоколу №801 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складеного 21 серпня 2019 року старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Горшковим Артемом Романовичем відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 ).

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що одним із основних завдань Департаменту згідно з пунктом 3 розділу ІІ Положення є боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування, протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією. Працівники Департаменту мають право, згідно з підпунктом 3 пункту 2 розділу IV Положення, складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На думку представника відповідача, працівник Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснював збір інформації відповідно до вимог частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення з метою доведення факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інформацію про вчинення якого виявлено шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповіді на відзив представник ОСОБА_1 повідомила, що остання, будучи непрацездатною та перебуваючи на лікарняному, отримала на картковий рахунок одним платежем 108 833,88 грн., що перевищує розмір ї основного доходу (заробітної плати) за місцем роботи, який становив в середньому 18 000,00 грн. на місяць. 29 липня 2019 року ОСОБА_1 вийшла на роботу з лікарняного, з`ясувала обставини справи та отримала всі необхідні відомості для заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, затвердженої рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року як то вид доходу та джерело доходу та за встановленою формою подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Водночас, представник позивача наполягала, що дії відповідача щодо складання протоколу є неправомірними, оскільки виходять за межі повноважень Департаменту захисту економіки Національної поліції України, який не наділений ні правом на проведення перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування, ні правом на складення адміністративного протоколу за несвоєчасне подання декларації про майновий стан суб`єкта декларування.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві від 26 березня 2013 року №189-к ОСОБА_1 з 26 березня 2013 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу інтеграції та соціального супроводу управління у справах біженців Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві.

В подальшому, наказом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 20 серпня 2013 року №513-К оголошено наказ Державної міграційної служби України від 16 серпня 2013 року №370-К, яким ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві».

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 21 серпня 2019 року старший оперуповноважений сектору протидії корупції управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітан поліції Горшков А.Р., відповідно до вимог статей 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанови Кабінету Міністрів України №877 від 28 жовтня 2015 року «Про затвердження положення про Національну поліцію України», наказу Національної поліції України №81 від 07 листопада 2018 року «Про затвердження Положення про Департаменту захисту економіки Національної поліції», розглянувши матеріали перевірки про порушення Закону України «Про запобігання корупції» стосовно вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, склав адміністративний протокол №801 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зазначений протокол обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, будучи державним службовцем категорії «Б», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону та примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону та пункту 6 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року №3, несвоєчасно 29 липня 2019 року повідомила про суттєві зміни майновому стані, які виникли у зв`язку з отриманням нею 27 червня 2019 року доходу у вигляді нарахованої заробітної плати в розмірі 108 833,88 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Незгода позивача із діями відповідача щодо проведення перевірки майнового стану зумовила її звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі - Закон №1700-VII, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, абзацом 14 статті 1 Закону №1700-VII встановлено, що спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК, Національне агентство).

Відповідач у відзиві на адміністративний позов, з посиланням на вказані норми та на статтю 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), відмітив, що поліція вживає заходів з метою виявлення, зокрема, адміністративних правопорушень. При цьому, одним із основних завдань Департаменту, відповідно до п.3 розділу II Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07 листопада 2015 року №81 (далі - Положення про Департамент) є протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією, а відповідно до пп.3 п.2 розділу IV Положення про Департамент, статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівники Департаменту, у тому числі і його відокремлених територіальних підрозділів, мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому порядку. У зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки старший оперуповноважений сектору протидії корупції управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітан поліції Горшков А.Р. як уповноважена особа Департаменту здійснював моніторинг та збір інформації в межах наданих Департаменту Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» повноважень.

Однак, вказані доводи суд вважає помилковими, враховуючи наступне.

Дійсно, згідно із підпунктом 1, 2, 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Положення про Департамент, ДЗЕ Національної поліції України є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Згідно із пунктом 3 розділу II Положення про Департамент встановлено, що одним із основних завдань ДЗЕ Національної поліції України є протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Відповідно до підпунктом 3 пункту 2 розділу IV Положення про Департамент, пpaцiвники Департаменту, у тому числі і його відокремлених територіальних підрозділів, в тому числі і відповідач, мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

В той же час, згідно із підпунктів 1, 8 частини 1 статті 11 Закону №1700-VII до компетенції НАЗК належать повноваження щодо:

- проведення аналізу стану запобігання та протидії корупції в Україні, діяльності державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у сфері запобігання та протидії корупції;

- здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має, серед іншого, такі права:

- одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань (пункт 1);

- приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти (пункт 5);

- отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону, проводити за власною ініціативою перевірку можливих фактів порушення вимог цього Закону (пункт 6);

- отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, письмові пояснення з приводу обставин, що можуть свідчити про порушення правил етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, щодо достовірності відомостей, зазначених у деклараціях осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (пункт 9);

- ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень (пункт 12);

- складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення (пункт 12-1).

В свою чергу частиною 1 статті 48 Закону №1700-VII встановлено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством (частина 3 статті 48 Закону №1700-VII).

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону №1700-VII державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 49 Закону №1700-VII якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Згідно із частини 3 статті 65 Закону №1700-VII встановлено, що з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що повноваження стосовно здійснення контролю, в тому числі щодо своєчасності подання, та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незалежно від посади, яку займає така особа, віднесені до виключної компетенції НАЗК і повинно відбуватися у порядку, визначеному Законом №1700-VII.

Вказане узгоджується з висновками щодо застосування норм прав Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 02 жовтня 2018 року в справі №800/433/17(П/9901/112/18).

Відповідач вважає, що старший оперуповноважений сектору протидії корупції управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітан поліції Горшков А.Р. здійснював перевірку та збір інформації щодо несвоєчасного подання позивачем повідомлення про суттєві зміни у майновому стані в межах повноважень, визначених в тому числі в п.2 п.6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877 (далі - Положення про Національну поліцію), відповідно до якої національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

В той же час, згідно пункту 1 розділу ІІІ Положення про Департамент, ДЗЕ Національної поліції України та його відокремлені підрозділи, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- аналізує стан економічної злочинності, чинники, що її обумовлюють, прогнозує криміногенну ситуацію в соціально-економічній сфері держави та окремих її регіонах; розробляє та вносить пропозиції керівництв;. Національної поліції України щодо організації діяльності підрозділів захисту економіки;

- взаємодіє із структурними підрозділами Національної поліції України та іншими органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями, у тому числі громадськими, а також з правоохоронними органами іноземних держав і міжнародними організаціями у вирішенні питань боротьби зі злочинністю;

- уживає заходи з протидії злочинам в органах державної влади, проти власності, у сфері інтелектуальної власності, пов`язаним з фальшивомонетництвом, а також із забезпечення відшкодування завданих зазначеними злочинами збитків;

- протидіє кримінальним правопорушенням у сфері господарської діяльності, земельних відносин і використання державного майна, запобігання незаконному використанню надр та інших природних ресурсів, легалізації (відмиванню) доходів, одержаних незаконним шляхом;

- уживає заходи щодо захисту бюджетних коштів від злочинних посягань, забезпечення правомірності застосування процедур закупівлі товарів, робіт і послуг та цільового використання бюджетних коштів;

- уживає заходи, спрямовані на встановлення майна та матеріальних цінностей, здобутих злочинним шляхом, щодо яких судом може бути прийнято рішення про стягнення їх для відшкодування завданих злочинами збитків чи виконання додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна;

- у встановленому порядку бере участь у розгляді депутатських запитів і звернень народних депутатів України, звернень громадян, підприємств, установ, організацій, вивченні публікацій і повідомлень у засобах масової інформації з питань, то належать до компетенції Департаменту:

- сприяє забезпеченню відповідно до законодавства правовою режиму воєнного стану, у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Аналізуючи вказані вище норми, вбачається, що Департамент, як і його відокремлені підрозділи, а також їх посадові особи, не наділені повноваженнями перевірки своєчасності подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Відтак, здійснюючи моніторинг подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, збираючи інформацію та витребовуючи копії документів з метою аналізу дотримання ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства, відповідач перебрав на себе повноваження НАЗК, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю та перевірки декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, визначеному цим Законом.

В свою чергу, як вже зазначалось вище, порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, в тому числі щодо своєчасності подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єктами декларування, а також їх повної перевірки визначається Національним агентством (частина 3 статті 43 Закону №1700-VII).

При цьому, відповідно до пункту 3 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10 лютого 2017 року №56 (далі - Порядок №56) контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами: 1) верховенства права; 2) рівності та гарантування прав і законних інтересів усіх суб`єктів декларування; 3) об`єктивності, неупередженості та безсторонності рішень і дій Національного агентства, уповноважених ним осіб; 4) достовірності і повноти інформації, що використовується Національним агентством, правомірності одержання та використання такої інформації; 5) неприпустимості свавільного втручання у сферу особистого життя суб`єкта декларування, окрім як у межах та у спосіб, що передбачені Законом; 6) гарантування права на судовий захист суб`єктів декларування.

Відповідач, вважаючи, що він не мають законодавчого обов`язку повідомляти НАКЗ про відомі факти несвоєчасного подання суб`єктами декларування повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, перевищує повноваження, оскільки вказані норми не наділяють ні Департамент, а тим паче його відокремлені підрозділи та їх посадових осіб, функціями НАЗК щодо контролю своєчасності подання декларацій та повідомлень. Більше того, згідно пункту 5 Розділу І цього Порядку контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) саме через працівників структурного підрозділу його апарату (а не Національної поліції), діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції (далі - Підрозділ), та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В матеріалах справи відсутні будь-які висновки чи повідомлення НАЗК за результатами контролю своєчасності подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 27 червня 2019 року доходу у вигляді нарахованої заробітної плати в розмір 108 833,88 грн.

Крім того, листом Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції від 30 серпня 2019 року №44-01/65445/19 підтверджується, що в період з 01 травня 2019 року по 28 серпня 2019 року повідомлення про можливі порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції» не надходили.

Також, відповідно до листа №44-01/72906/19 від 08 жовтня 2019 року, наданого Департаментом перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції у відповідь на адвокатський запит від 01 жовтня 2019 року №б/н про надання інформації стосовно ОСОБА_1 , станом на 02 жовтня 2019 року Національне агентство не направляло до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції інформацію про несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 .

В обґрунтування своєї позиції відповідач також зазначив, що саме з метою виконання обов`язку, передбаченого частиною 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо збору доказової бази у ході перевірки наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , у межах повноважень, передбачених пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень), пп.2 п.6 Положення про Національну поліцію, (одержувати інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених завдань), пп.3 п.2 розділу IV Положення про Департамент (право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до суду у встановленому порядку), збирались докази відносно позивача.

Однак, відповідно до частини 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зважаючи на вказане, суд зазначає, що підставою застосування вищевказаних норм є наявність факту вчинення адміністративного правопорушення конкретною особою, в той час як вказані положення законодавства не наділяють органи Національної поліції України повноваженнями щодо витребування будь-якої інформації чи документів з метою перевірки дотримання особами вимог законодавства та можливого виявлення (чи не виявлення) порушень, які можуть містити ознаки адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, моніторинг, збір інформації та витребування доказів були здійснені ще до складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто до того, як було розпочатого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що свідчить про те, що у відповідача були відсутні повноваження щодо витребування в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення письмових пояснень та копій документів.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач, здійснюючи за вказаних обставин контроль у виді перевірки своєчасності подання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, які виникли у зв`язку з отриманням нею 27 червня 2019 року доходу у вигляді нарахованої заробітної плати в розмірі 108 833,88 грн. та витребування копій документів і інформації щодо неї з метою аналізу дотримання нею вимог антикорупційного законодавства діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, визначені Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про Національну поліцію», а відтак, позовні вимоги про визнання таких дій є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив правомірність вчинення оскаржуваних дій, а відтак суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України () щодо проведення перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістсот вісім) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, будинок 10, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук