Справа № 460/1494/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року м. Рівне №460/1494/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Комшелюк Т.О., суддів Дудар О.М., Жуковської Л.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - Рівненське ОУПФУ), про визнання протиправними дій Рівненського ОУПФУ щодо відмови позивачу в перерахунку раніше призначеної пенсії, а також зобов`язання Рівненського ОУПФУ перерахувати та виплачувати позивачу пенсію з 1 грудня 2017 року згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами, - листом прокуратури Рівненської області від 12 грудня 2018 року № 19-162вих18 та інформацією прокуратури Рівненської області, із розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, відповідно до розрахунку, зробленого в заяві до Рівненського ОУПФУ від 14 грудня 2018 року. За змістом позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2001 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ в розмірі 90 % від суми заробітної плати. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 внесені зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505, якою визначені умови оплати праці працівників органів прокуратури, що мало своїм наслідком підвищення заробітної плати за аналогічною посадою, з якої позивач був звільнений на пенсію. На звернення позивача, в грудні 2018 року прокуратура Рівненської області надала йому копії розрахункових листів начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області за вересень та жовтень 2017 року, на підставі яких позивачем самостійно обчислений розмір заробітної плати, що має бути врахований при перерахунку його пенсії у зв`язку з підвищенням розмірів заробітної плати працівників органів прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657. 14 грудня 2018 року позивач звернувся до Рівненського ОУПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням проведеного ним розрахунку заробітної плати. Проте, за результатами розгляду заяви позивача Рівненське ОУПФУ відмовило в проведенні перерахунку пенсійної виплати, мотивуючи це тим, що Кабінетом Міністрів України не прийняте рішення, яким визначені умови та порядок здійснення такого перерахунку. Позивач не погодився з такими діями Рівненського ОУПФУ, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що як на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, так і на дату розгляду справи судом, Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам органів прокуратури. При цьому, суд послався на приписи частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Також, суд першої інстанції врахував, що положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ та частину двадцяту статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними.

19 грудня 2019 року позивач подав до суду заяву про перегляд рішення суду в даній адміністративній справі у зв`язку з виключними обставинами, за змістом якої просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року в справі № 460/1494/19 та ухвалити нове рішення, котрим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме: визнати протиправними дії Рівненського ОУПФУ щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку раніше призначеної пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області як правонаступника Рівненського ОУПФУ перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 1 грудня 2017 року згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами, - листом прокуратури Рівненської області від 12 грудня 2018 року за № 19-162вих18 та інформацією прокуратури Рівненської області, із розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, вказаної в заяві до Рівненського ОУПФУ від 14 грудня 2018 року. Заява мотивована тим, що 13 грудня 2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким визнав неконституційним положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», на які послався Рівненський окружний адміністративний суд при ухваленні рішення від 24 липня 2019 року в справі № 460/1494/19.

24 грудня 2019 року ухвалою суду в адміністративній справі № 460/1494/19 відкрито провадження за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

26 грудня 2019 року ухвалою суду призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 3 січня 2019 року та здійснено заміну відповідача - Рівненського ОУПФУ, на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ, відповідач).

3 січня 2020 року ГУ ПФУ подало до суду відзив, за змістом якого просить відмовити позивачу в задоволенні його заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити в силі рішення суду від 24 липня 2019 року в даній справі. Свою позицію відповідач мотивував посиланням на відсутність визначених рішенням Уряду умов та порядку проведення перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Також, відповідач звернув увагу на те, що в заяві про перерахунок пенсії наведений розрахунок розміру заробітної плати за відповідною посадою, здійснений безпосередньо позивачем, а не уповноваженим органом (посадовою особою), що наділенні правом на визначення складових заробітної плати та їх розмірів, з яких повинен проводитися перерахунок пенсії.

Того ж дня суд, на підставі частини третьої статті 194 КАС України, постановив ухвалу про розгляд справи № 460/1494/19 у письмовому провадженні.

11 січня 2020 до суду від позивача надійшли пояснення на відзив ГУ ПФУ, у яких він наводить доводи та аргументи, тотожні викладеним у позовній заяві та заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

З`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 у період з 23 липня 1979 року по 16 жовтня 2001 року працював на прокурорсько-слідчих посадах прокуратури Рівненської області.

19 жовтня 2001 року позивачу відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90 % від його місячної (чинної) заробітної плати.

14 грудня 2018 року позивач звернувся до Рівненського ОУПФУ з заявою про проведення перерахунку його пенсії за вислугу років, починаючи з 1 грудня 2017 року, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, відповідно до розрахунку, зробленого на підставі розрахункового листа заробітної плати начальника відділу прокуратури Рівненської області за вересень 2017 року.

Листом від 21 грудня 2018 року за № 492/10 Рівненське ОУПФУ повідомило позивачу про відсутність підстав для проведення перерахунку його пенсії з огляду на те, що у відповідності до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII Кабінетом Міністрів України не прийняте рішення, яким визначені умов та порядку проведення перерахунку пенсії працівникам органів прокуратури.

Позивач, не погодившись з таким рішення територіального органу Пенсійного фонду України та вважаючи його протиправним, звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789), які встановлювали, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Також, стаття 50-1 Закону № 1789 передбачала, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон № 1697) та на цій підставі втратила чинність частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789.

Таким чином, з 15 липня 2015 року порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури був урегульований статтею 86 Закону № 1697, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 (далі - Рішення № 7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Зокрема, у рішенні № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд зазначив, що до повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України також констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Крім того, у рішенні № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України послався на те, що права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Відтак, за результатами розгляду конституційної скарги Конституційний Суд вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 (зі змінами), яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 резолютивної частини рішення № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд установив порядок виконання цього рішення, а саме:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (зі змінами) не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 № 2136-VIII.

Таким чином, частина двадцята статті 86 Закону № 1697 з 13 грудня 2019 року не підлягає застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість з 13 грудня 2019 року підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону № 1697 у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Таким чином, суд констатує, що у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та ухваленням Конституційним Судом України рішення № 7-р(ІІ)/2019 позивач набув права на перерахунок пенсії, починаючи з 13 грудня 2019 року, а не з 1 грудня 2017 року як про це стверджує останній в заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Разом з тим, суд зауважує, що частина двадцята статті 86 Закону № 1697 в редакції, що застосовується з 13 грудня 2019 року, визначає лише умову проведення перерахунку пенсії, а саме: підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, вказана норма не містить жодних вказівок на механізм проведення такого перерахунку.

На переконання суду, в такому разі застосуванню підлягають положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058 (далі - Закон № 1058), які встановлюють загальний порядок перерахунку пенсій.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

В свою чергу, на виконання Закону № 1058, 25 листопада 2005 року правлінням Пенсійного фонду України прийнята постанова № 22-1, якою затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 1.5 Порядку № 22-1 визначено, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Згідно з пунктом 4.1. Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

В силу вимог пункту 2.10. Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до пункту 4.3. Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З аналізу викладених вище норм права суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії має перевірити додані до неї документи, надати оцінку їх повноті, наявності у позивача права на перерахунок пенсії та вирішити питання щодо такого перерахунку.

Суд з`ясував, що під час звернення до Рівненського ОУПФУ щодо перерахунку пенсії позивач не надав довідки про розмір заробітної плати за відповідною категорією працівника органу прокуратури для проведення такого перерахунку. Наявність такої довідки не доведена і станом на час звернення із заявою про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року в справі № 460/1494/19 за виключними обставинами.

Натомість, позивач самостійно здійснив обрахунок заробітної плати, що має бути врахована при перерахунку його пенсії, виходячи з інформації, зазначеної в розрахункових листах начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області за вересень та жовтень 2017 року.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що посада начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області є відповідною посадою працівника органу прокуратури, з якої позивач був звільнений на пенсію, останнім суду не надано та судом в ході розгляду справи не встановлено.

Більше того, суд зауважує, що позивач не є уповноваженим суб`єктом, до повноважень якого належить визначення відповідних посад працівників органів прокуратуру, складових та розмірів їх заробітної плати, що мають враховуватися при перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури.

За наведених вище обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій Рівненського ОУПФУ щодо відмови в перерахунку раніше призначеної йому пенсії, а також зобов`язання ГУ ПФУ перерахувати та виплачувати позивачу пенсію з 1 грудня 2017 року згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами, - листом прокуратури Рівненської області від 12 грудня 2018 року за № 19-162вих18 та інформацією прокуратури Рівненської області, із розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, вказаної в заяві до Рівненського ОУПФУ від 14 грудня 2018 року, без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

За правилами частини четвертої статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами та, відповідно, скасування рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року в справі № 460/1494/19.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 361 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду в адміністративній справі № 460/1494/19 за виключними обставинами, - відмовити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року в адміністративній справі № 460/1494/19 залишити в силі.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Комшелюк Т.О.

Судді Дудар О.М.

Жуковська Л.А.