Справа № 480/4267/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р. Справа № 480/4267/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника відповідача (Головного управління ДПС у Сумській області) - Шаповал Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Сумській області зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості (код платежу 18010200) на загальну суму 84 574,75 гривень, а саме:

- податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Сумській області № 1212/18-28-13-08 від 31.08.2017 року на суму 29 849,65 гривень;

- податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Сумській області № 1341/13-08 від 23.06.2018 на суму 30 347,15 гривень;

- податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Сумській області № 599/54-13 від 05.03.2019 року на суму 24 377,95 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що ГУ ДФС у Сумській області було винесено податкові повідомлення-рішення № 1212/18-28-13-08 від 31.08.2017 року, № 1341/13-08 від 23.06.2018 та № 599/54-13 від 05.03.2019 року, якими визначено суми податкових зобов`язань за платежами податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості (код платежу 18010200) на загальну суму 84 574,75 гривень. Позивач не погоджується з даними податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, податковим органом не дотримано вимоги абз. 1 пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, яким встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду клопотання представника Головного управління ДПС у Сумській області про заміну відповідача його правонаступником задоволено частково та залучено до участі у справі № 480/4267/19 Головне управління ДПС у Сумській області в якості співвідповідача.

Представником Головного управління ДПС у Сумській області було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що контролюючий орган має право визначити податкові зобов`язання в межах строку визначених ст. 102 Податкового кодексу України, а тому оскаржувані рішення прийняті в межах строку передбаченого Податковим кодексом України (а.с. 27-29).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 71).

Представник Головного управління ДПС у Сумській області у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 має у власності 3 квартири за адресами:

- АДРЕСА_1 , площею 84,1 кв.м., що складає 1/3 частки від загальної площі квартири - 252,3 кв.,

- АДРЕСА_2 , площа у власності 35,25 кв.м., що складає 1/2 частки від загальної площі квартири - 70,5 кв.м.;

- АДРЕСА_3 загальною площею 383,2 кв. м. з 26.11.2013 року. З 25.10.2018 року в даній квартирі ОСОБА_1 має 1/2 частки від загальної площі квартири, тобто - 191,6 кв.м. (а.с. 30-41).

Головним управлінням ДФС у Сумській області були сформовані податкові повідомлення - рішення форми «Ф» на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 31.08.2017 р. № 1212/18-28-13-08 на суму 29 849,65 грн. за 2016 рік, від 23.061018 р. № 1341/13-08 на суму 30 347,15 грн. за 2017 рік та від 05.03.2019 р. № 599/54-13 на суму 24 377,95 грн. за 2018 рік (а.с. 11, 61, 63, 66).

Вказані податкові повідомлення-рішення зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, було надіслано засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 р. № 599/54-13 було отримано позивачем 23.04.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 62), а податкові повідомлення-рішення від 31.08.2017 р. № 1212/18-28-13-08 та від 23.061018 р. № 1341/13-08 було повернуто до Головного управління ДФС у Сумській області з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 63-67).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Положення підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, а саме - квартир що перебувають у власності фізичних осіб по м. Суми встановлено у розмірі 0,7% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2016 p. (1378.00 грн.) за 1 кв. м., тобто - 9 грн. 65 коп., станом на 01.01.2017 року у розмірі 0,35% від мінімальної заробітної плати (3200,00) за 1 кв. м., тобто - 11грн. 20 коп., та станом на 01.01.2018 року у розмірі 0,35% від мінімальної заробітної плати (3723,00) за 1 кв. м., тобто - 13 грн. 03 коп.

Відповідно до підпункту г п.п.266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПКУ за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Абзацом сьомими підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Судом встановлено, що база оподаткування за 2016 рік: 84,1 кв. м + 35,25 кв. м + 383,2 кв. м= 502,55 кв.м. X 9,65 грн. + 25000 грн. = 29849,65 грн..

База оподаткування за 2017 рік: 84,1 кв. м + 35,25 кв. м + 383,2 кв. м= 502,55 кв.м. X 11,20 грн X 0,95 (зональність) + 25000 грн. = 30347,15 грн..

База оподаткування за 9 місяців 2018 року: 84,1 кв. м + 35,25 кв. м + 383,2 кв. м= 502,55 кв. м. X 13,03 грн. X 0,95 (зональність) : 12 міс. X 9 міс. (до моменту розділу квартири) = 4665,65 грн.. 25000 : 12 міс. X 9 міс. =23415.65 грн..

База оподаткування за 3 місяці 2018 року: 84,1 кв. м + 35,25 кв. м + 191,6 кв. м= 310,95 кв. м. X 13,03 грн. X 0,95 (зональність) : 12 міс. X 3 міс. (з моменту розділу квартири) = 962,30 грн.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

З матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області було прийнято податкові повідомлення - рішення форми «Ф» на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 31.08.2017 р. № 1212/18-28-13-08 на суму 29 849,65 грн. за 2016 рік, від 23.06.2018 р. № 1341/13-08 на суму 30 347,15 грн. за 2017 рік та від 05.03.2019 р. № 599/54-13 на суму 24 377,95 грн. за 2018 рік (а.с. 11, 61, 63, 66). Вказані податкові повідомлення-рішення було надіслано засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 р. № 599/54-13 було отримано позивачем 23.04.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 62), а податкові повідомлення-рішення від 31.08.2017 р. № 1212/18-28-13-08 та від 23.06.2018 р. № 1341/13-08 було повернуто до Головного управління ДФС у Сумській області з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 63-67).

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Згідно із абзацом шостим п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Абзацом третім пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів справи суд вбачає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення було направлено позивачу на адресу АДРЕСА_1 . Дану адресу також самостійно було зазначено позивачем у позовній заяві.

А відтак суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення направлялись платнику податків у встановленому законом порядку та вважається врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Щодо твердження позивача, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення було надіслано з порушенням строку, суд зазначає.

Так, як вже зазначалося судом вище, згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з пп. 266.10.2. п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Проте суд зазначає, що недотримання відповідачем підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, не звільняє позивача від сплати податкового зобов`язання, а лише звільняє від відповідальності, передбаченої Податковим кодексом України за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Разом з тим, п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 266.10.3 пункту 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Таким чином контролюючий орган має право визначити податкові зобов`язання в межах строку визначених ст. 102 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи суд вбачає, що податкові повідомлення-рішення від 31.08.2017 р. № 1212/18-28-13-08 на суму 29 849,65 грн. винесено за податковий період 2016 рік, від 23.06.2018 р. № 1341/13-08 на суму 30 347,15 грн. винесено за податковий період 2017 рік та від 05.03.2019 р. № 599/54-13 на суму 24 377,95 грн. винесено за податковий період 2018 рік (а.с. 11, 61, 63, 66), а відтак оскаржувані рішення прийняті в межах строку передбаченого Податковим кодексом України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що Головне управління Державної податкової служби у Сумській області при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 31.08.2017 року № 1212/18-28-13-08, від 23.06.2018 № 1341/13-08, від 05.03.2019 року № 599/54-13 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.02.2020 року.

Суддя В.О. Павлічек