Справа № 808/6449/15
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 грудня 2019 року Справа № 808/6449/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: Бурдак О.В.

представників відповідача: Єременко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз"

до: Офісу великих платників податків ДФС

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (далі - позивач або ПАТ «Запоріжгаз») до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач або СДПІ), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 27.08.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток на суму 4 424 653,50 грн., у тому числі за основним платежем - 2 949 769,00 грн. та за штрафними санкціями - 1 474 884,50 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 17.06.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 4 807 444,50 грн., у тому числі за основним платежем - 3 204 963,00 грн. та за штрафними санкціями - 1 602 481,50 грн.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2015 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 17.11.2015.

З 17.11.2015 провадження у справі неодноразово зупинялось для надання додаткових доказів.

13.07.2017 у справі допущено заміну Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби її правонаступником - Офісом великих платників податків ДФС.

З 13.07.2017 провадження у справі також неодноразово зупинялось за клопотанням представників сторін для надання додаткових доказів.

21.02.2018 у зв`язку з набуттям 15.12.2017 чинності змін до КАС України, запроваджені Законом України від 03.10.2017 №2147-VII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким КАС України викладено в новій редакції, призначено підготовче засідання на 20.03.2018.

20.03.2018 зупинено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.06.2018.

06.06.2018 справу призначено на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Прудивуса О.В. у зв`язку з хворобою, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі. Суддею Стрельніковою Н.В. справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче засідання на 05 липня 2018 року.

05.07.2018 провадження у справі було зупинено для надання часу сторонам для примирення до 18.09.2019. В подальшому процесуальний строк було продовжено до 26.12.2018, до 18.02.2019, до 21.03.2019, до 16.05.2019, до 20.08.2019, до 21.10.2019.

21.10.2019 поновлено провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.11.2019.

18.11.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 16.12.2019.

У судовому засіданні 16.12.2019, на підставі ст.243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

В обґрунтування позову стверджує, що не погоджується із висновками податкового органу викладеними в Акті перевірки від 29.05.2015 №85/28-04-41-10/03345716 щодо врахування ПАТ «Запоріжгаз» в податковому обліку відсотків по депозитних договорах і договорах субординового боргу за подією отримання їх на поточний рахунок, а не нарахуванням; за відсутністю доходів у ПАТ «Запоріжгаз» від встановлення лічильників у травні, червні 2014 року, відповідно відсутнє і право на включення витрат, пов`язаних з їх встановленням, до складу податкової собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг); завищення витрат та податкового кредиту пов`язаних з втратами газу (внаслідок аварій); щодо завищення витрат та податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ВКФ Антон»; завищення ПАТ «Запоріжгаз» податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Південь-Буд». Вважає податкові повідомлення-рішення від 27.08.2015 № та від 17.06.2015 № неправомірними та такими що підлягають скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав, викладених зокрема у відзиві на позовну заяву (т.6 а.с. 257-266). Вказує, що СДПІ з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі МГУ ДФС було проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Запоріжгаз» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 за результатами якої складено акт від 29.05.2015 №85/28-04-41-10/03345716. З доводами позивача не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. Щодо виявлених порушень серед іншого звертає увагу на те, що оскільки проценти по депозитах та субординованому боргу було включено до складу доходів за фактом отримання коштів на поточний рахунок, а не за фактом нарахування процентів, як це передбачено Податковим кодексом України, стандартами бухгалтерського обліку, нормативними документами НБУ, що регулюють діяльність банківських установ, через застосування різних ставок податку на прибуток, вищенаведене порушення призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток. Також, щодо завищення витрат на суму послуг ПАТ «Харківгаз» з монтажу і встановлення побутових лічильників газу фізичним особам, звертає увагу, що для споживачів вартість цих послуг та лічильників надані на безоплатній основі, тобто ПАТ «Запоріжгаз» не отримувало компенсації за послуги із встановлення лічильників газу та відповідно доходів від надання таких послуг. Крім того, щодо завищення витрат при списанні 1963690 куб. м. газу на аварії стверджує, що документально не підтверджено фактичний обсяг газу, втрачений внаслідок аварійних ситуацій, зокрема актами про аварії та іншими документами, які підтверджують факт витоку газу внаслідок аварійних пошкоджень. Щодо інших порушень зазначає, що нормами Податкового кодексу України встановлено необхідність підтвердження показників податкової звітності не тільки первинними документами, а й іншими документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому інформація в таких документах повинна бути достовірною. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши представників сторін та розглянувши матеріали, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, в період з 10.03.2015 по 15.05.2015 (термін перевірки продовжувався на 15 робочих днів з 22.04.2015 по 15.05.2015), на підставі направлень від 05.03.2015 з №99 по №110, від 18.03.2015 №120, наказу СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ Міндоходів від 17.04.2015 №144, згідно із пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідно до плану графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.02.2012 по 31.12.2014 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку 1 до акту, за результатом проведеної перевірки складено Акт від 29.05.2015 №85/28-04-41-10/03345716 (т.1 а.с. 71-217).

У висновках акту перевірки серед іншого встановлено наступні порушення:

- пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.56, пп. 14.1.206, пп. 14.1.268 п.14.1 ст.14, п.44.2 ст.44, п. п.135.2, п.135.5 ст.135, п.137.4, п.137.8 ст.137, п.138.1, п.138.4 ст.138, пп. 138.1.1 п.138.1, п.138.2., 138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.140.3 ст.140 п.146.12 ст.146 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3 906 674 грн., у т.ч. по періодах 2012 рік - 890 907 грн., 2013 рік - 299 611 грн., 2014 рік -2 7716 159 грн.

- п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п.201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 1 136 грн. (за січень 2013 року).

ПАТ «Запоріжгаз» були подані заперечення на акт перевірки. За результатом розгляду заперечень від 12.06.2015 №3471/10/28-04-41-00 від 12.06.2015 висновки перевірки залишені без змін.

На підставі висновків акту від 29.05.2015 №85/28-04-41-10/03345716 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

-№ від 17.06.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 3906 674 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 2910 242;

-№ від 17.06.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 3 204 963 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 1602481,50 грн.,

-№ від 17.06.2015, яким зменшено від`ємне значення податку на додану вартість у розмірі 1136 грн.,

-№ від 17.06.2015, яким застосовано штрафну санкцію за порушення вимог ст. 39 ПКУ у розмірі 3086 284,25 грн.

Не погодившись із прийнятими рішеннями позивачем подано скаргу до Межрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Рішенням про результати розгляду скарги від 20.08.2015 №20477/10/281010433:

-скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2015;

-скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2015 в частині основного платежу - 956 905 грн. та штрафної санкції - 1 435 357,50 грн., та прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 4 424 653,50 грн., у т.ч. за основним платежем 2 949 769 грн., за штрафними санкціями 1 474 884,50 грн.

-податкові повідомлення-рішення № від 17.06.2015 та № від 17.06.2015 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями № від 17.06.2015 та № від 27.08.2015 позивач звернувся до суду із цим позовом.

Досліджуючи висновки Акту перевірки на підставі яких прийняте податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 4 424 653,50 грн., у т.ч. за основним платежем 2 949 769 грн., за штрафними санкціями 1 474 884,50 грн. (т.1 а.с. 58) судом встановлено наступне.

Як свідчить зміст акту перевірки, ПАТ «Запоріжгаз» враховано в податковому обліку відсотки по депозитних договорах і договорах субординованого боргу за подією отримання їх на поточний рахунок, а не нарахуванням, що призвело до заниження у 2012 році та завищення у 2013-2014 об`єкта оподаткування податком на прибуток:

-за період з 01.10.2012 по 31.12.2012 занижено інші доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, на суму відсотків по депозитних договорах субординованого боргу 1069 310 грн.;

-за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 завищено інші доходи що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування на суму відсотків по депозитних договорах і договорах субординованого боргу 1 069 310 грн.;

- за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 завищено інші доходи , що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, на суму відсотків по депозитних договорах і договорах субординованого боргу 856 110 грн.

Як зазначено в акті, вказане в цілому за період перевірки не призвело до заниження/завищення інших доходів, а лише вплинуло на заниження суми податку на прибуток на 29 947 грн. через застосування різних ставок податку на прибуток 2012 (21%), 2013 (19%), 2014 (18%) роках.

За вказаним порушенням до розрахунку грошового зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням № донараховано позивачу суму податку у розмірі 29 947 грн. та штрафні санкції 14973,50 (50%).

Судом встановлено, що у періоді перевірки з 01.10.2012 по 31.12.2014 ПАТ «Запоріжгаз» надавало банківським установам грошові кошти у володіння на відповідний строк та під процент.

Грошові кошти на умовах депозиту та умовах субординованого боргу залучалися на відповідні рахунки, в основному, банком ВАТ КБ «Надра» за наступними договорами строкового банківського вкладу (депозиту): №16/2010/1/0000029 від 21.10.2010, №0799/12/97 від 02.10.2012, №0799/13/18 від 04.03.2013, №0799/13/23 від 19.03.2013, №1 від 27.01.2014, №2 від 26.02.2014.

Так в ході дослідження вказаних договорів, зокрема договору №0799/12/97 від 02.10.2012 (сума депозиту 11 50 000 грн.) встановлено наступне.

Сума відсотків за розрахунковий період з 01.12.2012 по 31.12.12 - 99839,48 грн. включена ПАТ «Запоріжгаз» не у грудні 2012, а у січні 2013 року за датою отримання 03.01.2013 на поточних рахунок.

За твердженням відповідача ПАТ «Запоріжгаз» за вказаним договором строкового банківського вкладу (депозиту) у грудні 2012 року занижено процентні доходи на 99839,48 грн., січні 2013 року завищено процентні доходи на 99839,48 грн.

Відповідно до п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно із п.135.2 ст. 135 Податкового кодексу України, доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами п. 135.5. ст. 135 Податкового кодексу України, доходи у вигляді дивідендів, отриманих від нерезидентів, крім визначених підпунктом 153.3.6 пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, процентів, роялті, від володіння борговими вимогами.

У відповідності до п.137.4 ст. 137 Податкового кодексу України, датою отримання доходів, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, є звітний період, у якому такі доходи визнаються згідно з цією статтею, незалежно від фактичного надходження коштів (метод нарахувань), визначений з урахуванням норм цього пункту та статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до п.137.8 ст. 137 Податкового кодексу України, датою визнання та сумою доходів платника податку від проведення кредитно-депозитних операцій є дата визнання процентів (комісійних та інших платежів, пов`язаних зі створенням або придбанням кредитів, вкладів (депозитів) та їх сума, визначені згідно з правилами бухгалтерського обліку. Не включаються до складу доходів проценти за користування кредитом, що не нараховуються відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Проте, не заперечуючи проти дати отримання доходів у вигляді відсотків за методом нарахування, ПАТ «Запоріжгаз» звертає увагу на те, що при розрахунку суми відсотків за період з 01.10.2012 по 31.12.2012 СДПІ включила відсотки вересня 2012 року в сумі 125 409,84 грн. в декларацію 4 кв. 2012 року, які ПАТ «Запоріжгаз» одержало у жовтні 2012 року

Розрахунок наведено в зведених даних щодо суми нарахованих відсотків за депозитами та субординованим боргом за даними платника і за даними перевірки, додаток № 3.1.1.4. до акту перевірки.

З цього приводу слід зауважити, що будь-яких доказів визначення доходів у вигляді відсотків за методом їх отримання, в період до 01.10.2012, в Акті не наведено.

Навпаки, згідно з актом планової виїзної перевірки за період з 01.10.2010 по 30.09.2012 № 134/28-0/03345716 від 15.03.2013 будь-яких порушень щодо оподаткування відсотків не виявлено, тобто доходи визначені відповідно до норм ПК України за методом нарахування.

У відповіді на заперечення від 12.06.2015 №3771/10/28-04-41-00 СДПІ робить припущення про те, що у 2012 році дохід по відсотках обраховувався за касовим методом.

Але таке припущення не відповідає вимогам п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 N 984. Відповідно до якого факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, висновок СДПІ про включення в дохід 4 кварталу 2012 відсотків, нарахованих у вересні 2012 року, не підтверджується належними та відповідними доказами (первинними або іншими документами, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку) первинними документами, встановленими попереднім актом перевірки обставинами та іншими).

Наступне порушення викладене в Акті перевірки, за яке нараховано позивачу грошове зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням № у розмірі 1 030 040 грн. та штрафні санкції 515020 грн., полягає в завищенні ПАТ «Запоріжгаз» витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування (собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів, (робіт, послуг), на суму послуг ПАТ «Харківгаз» () з монтажу і встановлення побутових лічильників газу фізичним особам, при невизнанні доходів від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг, на загальну суму 5 722 445 грн.

Встановлено, що між ПАТ «Запоріжгаз» (замовник) та ПАТ «Харківгаз» (підрядник) укладено договір підряду №745 від 18.11.2013 за умовами якого підрядник зобов`язувався виконувати роботи зі встановлення побутових газових лічильників газу населенню за відповідними адресами та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за формою №КБ-3.

Згідно п.1 договору замовник доручає та оплачує, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт зі встановлення побутових газових лічильників у кількості 5841 штук згідно додатку №1 до даного договору; роботи виконуються з матеріалу підрядника.

Відповідно до п.2 договору, договірна ціна робіт визначається на основі протоколу погодження договірної ціни та без ПДВ складає 6 438 333, 33 грн., ПДВ - 1 287 666,67 грн.

Замовником ПАТ «Запоріжгаз» 10.12.2013 на поточний рахунок ПАТ «Харківгаз» здійснена попередня оплата на суму 7 726 000,00 грн.

Відповідно до умов договору між замовником та підрядником склададено Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2 на монтаж побутових лічильників газу населенню за відповідними адресами та довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за формою №КБ-3: від 31.05.2014 на 168 215,54 грн., від 30.06.2014 на 3902 626,52 грн., від 30.06.2014 на 1651 602, 44 грн.

Загальна сума за актами виконаних робіт по ПАТ «Запоріжгаз» в цілому склала 5 722 444,50 грн.

ПАТ «Харківгаз» надавало послуги ПАТ «Запоріжгаз» із встановлення побутових лічильників населенню (споживачам) на території Запорізької області до складу яких входить: вартість монтажу побутового лічильника газу, обрізування діючого внутрішнього газопроводу, інші витрати, пов`язані із встановленням лічильників та вартість лічильників газу у кількості 5841 шт.

Представник відповідача наголошує, що для споживачів вартість цих послуг та лічильників надані на безоплатній основі. Тобто, ПАТ «Запоріжгаз» не отримувало компенсації за послуги із встановлення лічильників газу, та відповідно доходів від надання таких послуг.

Судом встановлено, що фінансування витрат ПАТ «Запоріжгаз» по безоплатному встановленю лічильників газу населенню здійснюється за рахунок коштів Інветиційної програми, яка формується та затверджується відповідно до Порядку формування інвестиційних програм газопостачальних газорозподільних, газотранспортних та газозберігаючих підприємств, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики України від 28.11.2011 №2255.

Постановою НКРЕ України від 19.12.2013 №1607 схвалена Інвестиційна програма ПАТ «Запоріжгаз» на 2014 рік.

Пунктом 4.5 розділу 4 Інвестиційної програми «Заходи спрямовані на зниження ВТВ» передбачено встановлення лічильників газу населенню за рахунок тарифу на транспортування згідно з Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» всього 6440 шт. на загальну суму фінансування 7431,22 тис. грн. з ПДВ, в т.ч.: 1 квартал 2014 року - 0 шт. сума 0 грн., 2 кв. 2014 року 0 шт. сума 0 грн., 3 кв. 2014 року - 3220 шт. сума 3715 тис. грн., 4 кв. 2014 року - 3220 грн. сума 3716 грн.

Також необхідно зазначити, що до складу Інвестиційної програми (на 2013 рік та 2014 рік) входить фінансування вартості лише лічильників газу (вартість послуг сторонніх організацій по встановленню цих лічильників не є складовою Інвестиційної програми.).

Крім того перевіркою встановлено, що Інвестиційною програмою газорозподільного підприємства ПАТ «Запоріжгаз» на 2014 рік не передбачено фінансування у травні та червні 2014 року послуг ПАТ «Запоріжгаз» по встановленню лічильників у кількості 5841 шт. на суму 7 726 000 грн.

Інвестиційною програмою на 2013 рік (4 квартал) передбачено фінансування програми по встановленню лічильників у кількості 9140 шт. Фактично ПАТ «Запоріжгаз» використало кошти інвестиційної програми на 2013 рік для перерахування авансів на адресу ПАТ «Харківгаз» у сумі 7726000 грн. у грудні 2013 року. Разом із цим, фактично лічильники газу були встановлені споживачам у травні, червні 2014 року у кількості 5841 шт. При цьому, ПАТ «Запоріжгаз» отримало фінансування (кошти Інвестиційної програми) на проведення заходів по встановленню цих лічильників газу у кількості 9140 шт. у 2013 році.

Дослідивши матеріали справи, суд не може погодитися із такою позицією відповідача у зв`язку з наступним.

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" від 16.06.2011 №3533-VI (далі - Закон №3533-VI).

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону №3533-VI постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку. Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу (п.1. ст.6 Закону №3533-VI).

Згідно зі ст. 3 Закону №3533-VI фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок:

-коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території;

-коштів відповідного бюджету;

-інших джерел, не заборонених законодавством.

Вартість послуг з транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу визначається регульованим тарифом, що встановлюється постановами НКРЕ.

Структурою тарифу на транспортування розподільними газопроводами природного газу, яка була визначена зазначеними вище постановами НКРЕ, передбачено як доходи (прибуток) ПАТ «Запоріжгаз», так і витрати, в тому числі - на виконання інвестиційних програм, зокрема - щодо встановлення побутових лічильників газу.

Компенсація витрат на безкоштовне встановлення побутових лічильників газу була передбачена за рахунок тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу за регульованим тарифом:

-постановою НКРЕ від 28.12.2011 №141 «Про встановлення тарифів на транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу за регульованим тарифом для ПАТ «Запоріжгаз», яка діяла у період з 28.12.2011 по 30.12.2013;

-постановою НКРЕ від 30.12.2014 №1809 «Про встановлення тарифів на транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу за регульованим тарифом для ПАТ «Запоріжгаз», яка діяла у період з 30.12.2013 по 30.04.2014 ;

-постановою НКРЕ від 30.04.2014 № 588, яка діяла у період з 30.04.2013 по 03.03.2015;

Таким чином, ПАТ «Запоріжгаз» отримувало компенсацію витрат на встановлення побутових лічильників газу під час здійснення споживачами розрахунків за спожитий природний газ.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, «господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами».

Таким чином, під час здійснення господарської діяльності з постачання та транспортування природного газу, ПАТ «Запоріжгаз» як отримувало доходи так і несло витрати у зв`язку зі здійсненням такої діяльності. В цілому ж, фінансові показники ПАТ «Запоріжгаз» свідчать про те, що діяльність постачання та транспортування природного газу спрямована на отримання доходу, і така діяльність є господарською діяльністю у розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ.

При цьому, встановлення побутових лічильників газу в рамках виконання інвестиційних програм є складовою (витратною) частиною основної господарської діяльності з транспортування природного газу розподільними газопроводами, на що прямо вказують перераховані вище постанови НКРЕ.

Окрім того, твердження СДПІ про те, що відповідно до постанови НКРЕ від 19.12.2013 р. № 1607, до складу Інвестиційної програми (на 2013 рік та 2014 рік) входить фінансування вартості лише лічильників газу (вартість послуг сторонніх організацій по встановленню цих лічильників не є складовою Інвестиційної програми) не відповідають дійсності та спростовуються постановами НКРЕ від 28.12.2011 № 141, від 30.12.2014 № 1809 та від 30.04.2014 р. № 588.

В даному випадку СДПІ допущене поширювальне тлумачення змісту програми, оскільки заборони щодо залучення третіх осіб до виконання певних робіт програма не містить, також СДПІ не враховано, що відповідно до загальних засад цивільного законодавства діє принцип свободи договору, згідно з яким будь-яка особа не обмежена у можливості вступати у договірні відносини з іншими особами/суб`єктами господарювання (ст.3 Цивільного кодексу України).

Щодо правомірності віднесення витрат у 2014 році при отриманні доходів у 2013 році.

В Акті перевірки та відзиві на адміністративний позов податковим органом не заперечується, що витрати на фінансування заходів з встановлення лічильників у травні, червні 2014 році були профінансовані Інвестпрограмою-2013, та увійшли до складу тарифу 2013 року відповідно до Постанови НКРЕ від 28.12.2011 №141 «Про встановлення тарифів на транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу за регульованим тарифом для ПАТ «Запоріжгаз» (яка діяла у період з 28.12.2011 по 30.12.2013).

Тобто ПАТ «Запоріжгаз» отримало компенсацію витрат на встановлення побутових лічильників газу в 2014 році під час здійснення споживачами розрахунків за спожитий природний газ за 2013 рік.

Пунктом 138.4 ст. 134 Податкового кодексу України визначено принцип нарахування витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, як витрати того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За приписами п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну);

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

ПАТ «Запоріжгаз», на підставі актів виконаних робіт по монтажу побутових лічильників газу та у відповідності до договору підряду від 18.11.2013 року № 745, укладеного між ПАТ «Запоріжгаз» та ПАТ «Харківгаз» сформувало балансову вартість основних засобів, у вигляді малоцінних необігових активів та включило до собівартості реалізованих послуг у складі амортизації інших необоротних матеріальних активів (100% при введенні в експлуатацію), про що зазначено в Акті перевірки.

Правила та умови визнання в податковому обліку витрат з амортизації необоротних матеріальних активів наведені в ст.ст. 144-146 Податкового кодексу України.

Облік вартості, яка амортизується, ведеться за кожним об`єктом, що входить до складу окремої групи основних засобів (п. 146.1 ст 146 Податкового кодексу України).

Амортизація об`єкта основних засобів нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта, установленого платником податку, але не менше мінімально допустимого строку, встановленого пунктом 145.1 статті 145 цього Кодексу, помісячно, починаючи з місяця, що наступає за місяцем введення об`єкта основних засобів в експлуатацію і зупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших видів поліпшення та консервації (п. 146.2 ст. 146 Податкового кодексу України).

Відповідно до класифікації груп основних засобів та інших необоротних активів, наведеної у п.145.1 ст.145 ПКУ, малоцінні необоротні матеріальні активи, віднесені до 11 групи. Амортизація малоцінних необоротних матеріальних активів і бібліотечних фондів може нараховуватися за рішенням платника податків у першому місяці використання об`єкта в розмірі 50 відсотків його вартості, яка амортизується, та решта 50 відсотків вартості, яка амортизується, у місяці їх вилучення з активів (списання з балансу) внаслідок невідповідності критеріям визнання активом або в першому місяці використання об`єкта в розмірі 100 відсотків його вартості (пп. 145.1.6 п.145 ст. 145 ПКУ).

Згідно з п. 144.1. ст. 144 ПКУ амортизації підлягають витрати на придбання основних засобів, нематеріальних активів та довгострокових біологічних активів для використання в господарській діяльності.

Згідно з п. 144.2 ст.144 ПКУ не підлягають амортизації та повністю відносяться до складу витрат за звітний період витрати платника податку на:

утримання основних засобів, що знаходяться на консервації;

ліквідацію основних засобів;

придбання (виготовлення) сценічно-постановочних предметів вартістю до 5 тисяч гривень театрально-видовищними підприємствами - платниками податку;

витрати на виробництво національного фільму та придбання майнових прав інтелектуальної власності на національний фільм.

Не підлягають амортизації за приписами п. 144.3 ст.144 ПКУ та проводяться за рахунок відповідних джерел фінансування:

витрати бюджетів на будівництво та утримання споруд благоустрою та житлових будинків, придбання і збереження бібліотечних і архівних фондів;

витрати бюджетів на будівництво та утримання автомобільних доріг загального користування;

витрати на придбання та збереження Національного архівного фонду України, а також бібліотечного фонду, що формується та утримується за рахунок бюджетів;

вартість гудвілу;

витрати на придбання/самостійне виготовлення та ремонт, а також на реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів.

Термін "невиробничі основні засоби" означає необоротні матеріальні активи, які не використовуються в господарській діяльності платника податку.

Тобто єдиною умовою для не врахування в податковому обліку витрат з придбання необоротних матеріальних активів є їх не використання в господарській діяльності платника податку.

Наведене вище є безумовним свідченням того, що встановлення побутових лічильників газу в рамках виконання інвестиційних програм є складовою (витратною) частиною основної господарської діяльності з транспортування природного газу розподільними газопроводами, тобто обов`язковою умовою господарювання.

Але це не єдине джерело фінансування робіт з оснащення лічильниками газу для побутових потреб населення. Прибуток та запозичення, у відповідності до ст. З Закону №3533-VI, також є коштами суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на отриману інформацію від опитаних осіб стосовно процесу встановлення побутових лічильників газу, суд зазначає наступне.

Порядок отримання податкової інформації контролюючими органами встановлений ст. 73 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин). Зокрема, порядком встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платника податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження.

Акт не містить посилань на запити, складені за встановленою формою, що свідчить про те, що згадувана в Акті на арк. 20 «податкова інформація», що «одержана від опитаних осіб» стосовно процесу встановлення побутових лічильників газу одержана з порушенням ст. 72, 73 ПК України, не має будь-якого підтвердження, тому, та не могла бути використана в акті перевірки як доказ порушення платником податків норм ПК України.

Акти прийняття в експлуатацію підписувалися працівниками ПАТ «Запоріжгаз», так як ПАТ «Запоріжгаз» здійснювало їх введення в експлуатацію та прийом на баланс та передачу споживачу на відповідальне зберігання.

Отже матеріалами справи не підтверджено завищення ПАТ «Запоріжгаз» витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування (собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів, (робіт, послуг), на суму послуг ПАТ «Харківгаз» з монтажу і встановлення побутових лічильників газу фізичним особам, при невизнанні доходів від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг, на загальну суму 5 722 445 грн.

Стосовно наступного порушення, яке полягає у завищенні витрат (собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на суму 10 079 974 грн. при списанні 1963690 куб. м. газу на аварії, що не підтвердженими документально, за жовтень 2014 року (стор. 21-33 акта перевірки), судом встановлено наступне.

За вказаним порушенням податковим органом донараховано позивачу податковим повідомленням-рішенням № грошове зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1814 395 грн. та штрафні санкції у сумі 907 197 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до умов договору від 04.01.2013 №13-215-ВТВ згідно акту приймання - передачі природного газу від 31 жовтня 2014 року Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» передає, ПАТ «Запоріжгаз» приймає імпортований природний газ за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» для виробничо - технологічних витрат та нормованих втрат (далі - ВТВ) у жовтні 2014 року загальним об`ємом 5466,760.куб м.

Пунктом 4.2. договору від 04.01.2013 №13-215-ВТВ на постачання природного газу для ВТВ визначено, що обсяги ВТВ природнього газу визначаються (розраховуються) газорозподільним підприємством згідно з Методикою визначення питомих втрат та ВТВ природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Мінпаливенерго від 30.05.2003 №264 зареєстрованих в Мін`юсті 09.07.2003 за №570/7891 та 571/7892 (зі змінами) та Методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення газу до стандартних умов, затвердженою наказом Мінпаливенерго від 21.10.2003 №595і зареєстрованою в Мін`юсті 25.12.2003 за №1224/8545.

За вимогами п.6.5 Наказу №264, загальний обсяг виробничо-технологічних втрат газу (Qв) за відповідний період визначається за формулою

Qв = Qв 1+ Qв 2 + Ов3+ Qв 4 + Qв 5, тис. куб. М.,

де зокрема: показник Qв 5- виробничо-технологічні втрати газу, що виникли внаслідок аварій (пошкоджень) газопроводу, тис. куб. м. Зазначений показник визначається відповідно до належним чином оформлених актів про аварію (пошкодження) газопроводу.

Отже, приписи Наказу №264, яким керується ПАТ «Запоріжгаз» при розрахунку виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу, чітко регламентують порядок визначення показника Qв 5.

На письмовий запит СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі № 2479/10/28-04-41-00 від 28.04.2015 щодо надання завірених копій оформлених актів, що засвідчують аварії на газопроводах, ПАТ «Запоріжгаз» не

Надано оформлені належним чином акти про аварії (пошкодження) на газопроводах, чим порушено приписи Методики №2.

Проте, до перевірки були надані лише розрахунки кількості аварійного витоку газу за жовтень 2014 року, журнали реєстрації заявок про аварії АДС.

Слід зазначити, що у журналах реєстрації заявок про аварії АДС, наданих до перевірки, відсутні чіткий опис характеру пошкодження, а також дані, що можуть слугувати підставою для здійснення с розрахунку аварійного витоку газу згідно РД 50-213-80, а саме: діаметр пошкодження, тиск початковий, тиск кінцевий, перепад тиску, густина газу.

Також відсутні вихідні дані для розрахунку обсягу втрат природного газу, зазначено лише тривалість часу з моменту реєстрації заявки про аварію до моменту ліквідації пошкодження фахівцем аварійної служби, прізвище якого зазначене в журналі АДС.

На думку представника ПАТ «Запоріжгаз» інформація, що зазначена в протоколах, розрахунках витоку газу та журналах АДС є достатньою підставою для підтвердження фактів аварій на газопроводах.

Проте слід зазначити, що в журналах АДС не зазначено вихідні дані для розрахунку втрат природнього газу. Разом із тим, в протоколах та розрахунках втрат вихідні дані (діаметр пошкодження, тиск початковий, тиск кінцевий, перепад тиску, густина газу) для розрахунку визначено.

Таким чином, постає питання стосовно надання працівниками аварійно-диспетчерської служби вихідних даних для розрахунку ВТВ без зазначення в журналі таких основних показників як діаметр пошкодження, тиск, густина газу.

Крім того, в ході опрацювання отриманої податкової інформації спростовано факти стихійного лиха на території Запорізької області, здійснення громадянами викликів аварійно-диспетчерської служби у конкретний час протягом жовтня 2014 року на газопроводах, та як наслідок - реальності факту документування аварії на газопроводі працівниками аварійно-диспетчерської служби в журналі АДС.

Для перевірки фактів, зафіксованих в журналах АДС, були обрані адреси з найбільшим витоком газу, зокрема по м. Бердянську списано ВТВ 802,7 тис. куб. м. або 41% від загального обсягу природного газу для потреб ВТВ внаслідок аварій.

Згідно з даними журналу АДС заявка про пошкодження газопроводу за адресою м. Бердянськ Праці, 20 (адреса Бердянської ОДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області) надійшла 17.10.2014 о 20 год. 20 хв. від громадянина Іванова, аварійна бригада прибула за зазначеною адресою о 20 год. 55 хв., здійснила ліквідацію аварії о 8 год.55 хв. наступного дня. У розрахунку втрат природного газу визначено діаметр пошкодження труби - 89 мм та зазначено, що внаслідок пошкодження газопроводу протягом 12 годин відбувався виток газу у розмірі 24 557 куб.м.

На адресу Бердянської ОДПІ було направлено запит № 2752/7/28-04-41-00 від 14.05.2015 щодо підтвердження (або спростування) факту подання заявки про аварії 17.10.2014. Від Бердянської ОДПІ надійшла відповідь щодо обставин аварійної ситуації на газопроводі, що сталася за її адресою за наступним змістом: «У період з 24.09.2014 по 25.09.2014 у місті Бердянськ трапилась надзвичайна подія природного характеру. У зв`язку з падінням дерев ушкоджено газопровід, який розташований на стіні будинку Бердянської ОДПІ за адресою м . Бердянськ пр. Праці, 20. 25.09.2014 біля 8-00 години начальником АГВ Бистровим В.І. було повідомлено аварійну газову службу про запах газу та пошкодження газопроводу».

Бердянським міськрайонним управлінням ГУ ДСНС України в Запорізькій області підтверджено факт надзвичайної події природного характеру, яка трапилась у м.Бердянськ та Бердянському районі період з 24.09.2014 до 25.09.2014 та повідомлено, що внаслідок складних погодних умов у м. Бердянськ та Бердянському районі сталося масове пошкодження та/або руйнування дахів будинків, трубопроводів газопостачання, повітряних ліній зв`язку, падіння дерев та опор ЛЕП (внаслідок складних погодних умов в період з 24.09.2014 по 25.09.2014).

Також, Запорізький обласний центр з гідрометрології листом від 25.09.2014 за №27-30/1880 повідомив, що небезпечне метрологічне явище у м.Бердянську відбувалось з 24.09.2014 по 25.09.2014.

Таким чином, вищенаведені установи не підтвердили факт надзвичайних подій 17.10.2014. Отже, запис у журналі АДС ПАТ «Запоріжгаз» є непідтвердженим.

Від ОУ СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі, отримано податкову інформацію, що під час здійснення оперативних заходів були опитані особи від імені яких оформлені заявки про аварії, що зафіксовані у журналі АДС ПАТ «Запоріжгаз».

Зазначеними особами не підтверджено фактів пошкодження газопроводів у жовтні 2014 року.

Крім того, ПАТ «Запоріжгаз» не повідомляв ГУ ДСНС України в Запорізькій області та Держгірпромнагляд, комунальні служби та інші органи виконавчої влади.

Так, СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі направлені запити до Запорізької обласної державної адміністрації №60/9/28-04-41-41-00 від 27.04.2015, до ГУ ДСНС України в Запорізькій області № 2462/10/28-04-41-00 від 27.04.2015р., до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Запорізькій області - № 2228/10/28-04-07-30 від 14.04.2015, до ТУ Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Запорізькій області, листом №07/03-21/708 від 27.04.2015р. повідомлено, що інформація щодо аварійних ситуацій в об`єктах, підпорядкованих ПАТ «Запоріжгаз» не надходила.

Згідно листа ГУ ДСНС України в Запорізькій області № 03/8-1/3205 від 06.05.2015 надзвичайних подій, пов`язаних з аваріями на газопроводах ПАТ «Запоріжгаз» не зареєстровано.

Слід зазначити, що до перевірки надані Розрахунки не на повний обсяг втрат газу внаслідок аварій (обсяг газу 2 256,50 куб.м не оформлено Розрахунком). Так, згідно зведених даних, наведених у Розрахунках, обсяг втрат газу внаслідок аварій складає - 1 961 433,50 куб.м. та співпадає з даними, зафіксованими у журналі АДС. Проте, відповідно до акту - розрахунку наведений показник складає - 1963 690 куб.м.

Згідно пп. 14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником)».

В пункті 138.2 статті 138 Податкового кодексу України зазначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Нормами положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 визначено, що первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

ПАТ «Запоріжгаз» зазначає, що газопостачальне підприємство має право включати до витрат вартість втрат природнього газу в газорозподільних мережах у розмірах, що встановлені КМУ або іншим органом, визначеним законодавством України.

Слід зауважити, що згідно п. 140.3 ст. 140 Податкового кодексу України встановлено, що до витрат не включається сума фактичних втрат товарів, крім втрат у межах норм природного убутку чи технічних (виробничих) втрат та витрат із розбалансування природного газу в газорозподільних мережах, що не перевищують розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, або іншим органом, визначеним законодавством України.

З огляду на вищезазначене, на порушення пп.138.1.1, п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.140.3 ст.140 Податкового кодексу України ПАТ «Запоріжгаз» завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування (собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) при списанні 1 963 690 куб.м газу на аварії, що не підтверджені документально, за 2014 рік на суму 10 079 974 грн.

За таких обставин суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.08.2015 в частині донарахування податку на прибуток у сумі 1 814 395 грн. та штрафних санкцій у сумі 907 197 грн., а тому в цій частині вимог слід відмовити позивачу.

Стосовно наступного порушення встановленого під час перевірки, про завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах з ТОВ «ВКФ Антон» на суму 404 322 грн., встановлено наступне.

За вказаним порушенням СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі донараховано позивачу податковим повідомленням - рішенням № від 27.08.2015 грошове зобов`язання з податку на прибуток у сумі 75387 грн. та штрафні санкції у сумі 37693,50 грн.

Як свідчать матеріали справи ПАТ «Запоріжгаз» з 28.08.2013 по 31.12.2014 мало взаємовідносини з ТОВ «ВКФ «АНТОН» відповідно до договорів підряду №141 від 25.11.2013, №123 від 25.11.2013, №157 від 26.11.2013, №735/13 від 28.08.2013, №11/12 від 20.12.2013, №142 від 15.11.2013.

В обгрунтування виявленого порушення представник відповідача вказує, що ТОВ «ВКФ «Атон» не надавало послуги ПАТ «Запоріжгаз», тому відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати право платника податків на витрати, що враховані при визначенні об`єкта оподаткування. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на відсутність достатніх для виконання робіт людських та матеріальних ресурсів, за даними Форми № 1-ДФ, податкових декларацій з податку на прибуток, а також на відсутність дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки, що підтверджено листом Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Запорізькій області від 20.05.2015 №07/07-14в/854.

Однак суд не погоджується із такою позицією у зв`язку з наступним.

Податковим кодексом України чітко встановлена процедура і порядок підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів

Так, пунктом 73.5 ст.73 ПК України визначено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб`єктів -господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається Довідка, яка надається суб`єкту господарювання у десятиденний термін.

За приписами п/п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку..., а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Проте така зустрічна звірка ТОВ «ВКФ Атон» проведена не була і обставини щодо вказаних господарських операцій податковим органом фактично не встановлювались.

Посилання відповідача на іншу податкову інформацію, а саме АІС «Податковий блок», форму № 1-ДФ, додаток М до декларації з податку на прибуток, не можуть бути свідченнями не здійснення господарських операцій, з огляду на те, що безпосередньо податковим кодексом передбачена процедура підтвердження реальності господарських відносин, шляхом проведення податковим органом зустрічної звірки контрагента платника податку.

Щодо твердження фахівців СДПІ про те, що ТОВ «ВКФ Атон» не отримало дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Перелік робіт з підвищеної небезпеки затверджено Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 р. N 15.

Проведення капітального ремонту будівель та благоустрою прилеглих територій не відноситься до робіт підвищеної небезпеки. В Акті перевірки не має посилання на конкретні норми нормативно-правового акту, які зобов`язують ТОВ «ВКФ «Атон» отримати такий дозвіл, при здійсненні господарських операцій з ПАТ «Запоріжгаз».

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначаються Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 від 16.07.1999 р. (далі Закон № 996).

Відповідно до ст. 8 Закону № 966 питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи), який здійснює керівництво підприємством та несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах відповідно до законодавства та установчих документів

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи (п.1 ст. 9 Закону № 966).

Первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1 Закону № 966).

Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону № 966).

Розглядаючи зміст документа в бухгалтерському обліку, важливо підкреслити, що первинні документи призначені для реєстрації господарських операцій і явищ, що виникають при здійсненні діяльності підприємства. У первинних документах бухгалтерського обліку реєструється не тільки факт господарської операції, а й інша обов`язкова для обліку і контролю інформація, визначена в п. 2 ст. 9 Закону № 966, зокрема:

назва документа (форми); дата складання;

назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості дентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг -осподарської операції тощо.

Таким чином первинний документ може бути недійсними тільки якщо йому притаманні дефекти, обумовлені формою його складання. В інших випадках недійсність первинного документа пов`язана лише з недійсністю господарської операції яку він реєструє.

Факт реальності господарських операцій між ПАТ «Запоріжгаз» та ТОВ «ВКФ Атон» встановлено також рішеннями Господарського суду Запорізької області (т. 4 стор. 74 - 172, т. 5 стор. 17-23) : від 20.10.2015 по справі № 908/5290/15, від 39.11.2015 по справі № 908/5291/15, від 02.12.2015 р. по справі №908/5296/15, від 02.12.2015 по справі № 908/5288/15, від 05.11.2015 р. по справі №908/5090/15, від 01.02.2016 по справі № 508/6294/15.

Таким чином, факти виконання ТОВ «ВКФ Атон» та ПАТ «Запоріжгаз» умов договорів підряду (фактичне виконання робіт та їх оплата) встановлені рішеннями суду і додаткового доказування не потребують відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України: «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

Відповідно до п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Факт наявності документального підтвердження витрат на капітальний ремонт будівель та наявності документального підтвердження відповідних господарських операцій первинними документами підтверджується фахівцями відповідача в сторінці 34 Акту перевірки.

Відповідно п. 146.12 ст.146 Податкового кодексу України, сума витрат, що пов`язана з ремонтом та поліпшенням об`єктів основних засобів, у тому числі орендованих або отриманих у концесію чи створених (збудованих) концесіонером у розмірі, що не перевищує 10% сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься платником податку до складу витрат.

При цьому Актом не встановлено того факту, що вартість робіт з капітального ремонту будівель, що були виконані ТОВ «ВКФ Атон» перевищує 10% сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного 2013,2014 року.

В матеріалах справи також наявні: кошторисна документація та податкові накладні (т.2 стор. 147 - 250, т. 3 стор. 1 - 215), акт огляду скритих робіт, загальний журнал робіт (т. 2 стор. 124 - 127).

Отже, матеріалами справи спростовуються висновки акту перевірки щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах з ТОВ «ВКФ Антон» на суму 404 322 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити позивачу.

З урахуванням вищевикладеного, податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 1 703 058 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 1 135 374 грн. 00 коп. (29 947 грн. + 1030040 грн.+75387 грн.) та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 567 687 грн. 00 коп. (14973,50 грн.+515020 грн.+37693,50 грн.) підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № від 17.06.2015, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 3 204 963 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 1602481,50 грн., судом встановлено наступне.

Так, в ході перевірки позивачем встановлено завищення ПАТ «Запоріжгаз» податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» на загальну суму 838 695 грн.

У розрахунку суми грошового зобов`язання податкового повідомлення-рішення № від 17.06.2015, за вказаним поршенням позивачу донараховано суму податку з ПДВ у розмірі 838695 грн. та штрафні санкції у сумі 419 347 грн.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ «Запоріжгаз» мало взаємовідносини з ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» на підставі договору підряду №18/769 від 12.12.2013 (т.3 а.с. 118-121). Так, згідно договору ПАТ «Запоріжгаз» доручає, а ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» бере на себе зобов`язання виконати власними і (або) залученими силами роботи з будівництва підвідного газопроводу до сіл: Мануйлівка, Петрівка Приморського району Запорізької області (від точки врізки біля с. Вячеславка до точки врізки на с. Зеленівка, Юріївка.)

ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» на адресу позивача виписані податкові накладні з номенклатурою товару: Виконання робіт з будівництва підвідного газопроводу до с. Мануйлівка, Петрівка Приморського району Запорізької області».

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано: акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, акт передачі проектної документації будівництва об`єкту «Газифікація сіл Мануйлівка, Петрівка, Приморського району» від 07 11.2013; наказ ДКПВІ «Запоріжагропроекг» від 21.11.2013 №25а «Про авторський нагляд»; договір про ведення авторського нагляду за будівництвом з ДК ПВІ «Запоріжагропроекг» від 21.11.2013р. №17/12-13; проект будівництва об`єкту «Газифікація сіл Мануйлівка, Петрівка, Приморського району», журнал ведення авторського надзору за будівництвом об`єкту «Газифікація сіл Мануйлівка, Петрівка, Приморського району.

Так, в ході перевірки СДПІ доходить висновків про те, що формування ПАТ «Запоріжгаз» показників податкової звітності з податку на додану вартість по господарських операціях із ТОВ «Південь-Буд» здійснювалось на підставі недостовірних первинних документів, які не підтверджують факт придбання послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях. В якості доказів податковий орган посилається на акт Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.11.2014 №1219/22/37218085 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Південь-Буд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Мілленіум Білд» () за період з 01.04.2014 по 30.04.2014. Цим актом встановлено неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мілленіум Білд», яке було одним з контрагентів ТОВ «Південь Буд» та зроблений висновок про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ПАТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Мілленіум Білд». Також відповідач посилається на результати обробки інформаційних баз: АІС «Податковий блок», звітності за формою 1-ДФ - чисельність працівників ТОВ «Південь-Буд» та ТОВ «Міленіум Білд» та суми виплачених ними доходів не відповідають даним актів за формою КБ-2в; а за даними Єдиного реєстру податкових накладних - кількість придбаних ТОВ «Південь-Буд» матеріалів не відповідає даним актів за формою КБ-2в.

Разом із тим суд не погоджується із такими висновками перевіряючих у зв`язку з наступним.

Щодо висновків Акту документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Південь-Буд» від 14.11.2014 №1219/22/37218085.

Як свідчать матеріали справи, на підставі висновків вказаного акту податковим органом відкориговано в електронній базі «Податковий блок» показники податкової звітності з ПДВ ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» за квітень 2014 року.

Разом із тим, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.07.2015 по справі №808/2854/15, яка залишена без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015, задоволено позовні вимоги ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» до Токмацької ОДПІ ГУ Міндоходіва у Запорізькій області, визнано протиправними дії Токмацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо коригування в електронній базі ІС "Податковий блок" показників податкової звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Буд" за квітень 2014 року; зобов`язано Токмацьку ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області поновити в електронній базі ІС "Податковий блок" показники податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "Південь-Буд" за квітень 2014 року.

В ході розгляду справи №808/2854/15 встановлено наступне:

-«у висновку вказаного Акту перевірки №1219/22/37218085 від 14.11.2014 зазначено наступне: "У ході документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Південь-Буд" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. встановлені наступні порушення: 1. п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України …, що призвело до завищення податкових зобов`язань за квітень 2014р. на суму 505362 грн., у зв`язку з не підтвердженням реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ПАТ "Запоріжгаз", (); п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України …, що призвело до завищення податкового кредиту за квітень 2014 року на суму 474995 грн. за квітень 2014р. у зв`язку з не підтвердженням реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ "Мілленіум-Білд", () …".

-«….враховуючи викладене, Токмацька ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області в Акті перевірки №1219/22/37218085 від 14.11.2014 дійшла висновку про завищення ТОВ "Південь-Буд" податкового зобов`язання з податку на додану вартість за квітень 2014 року у сумі 505362 грн. 00 коп. та податкового кредиту за квітень 2014 року у сумі 474995 грн. 00 коп., однак у порушення п.58.1 ст.58, п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України податкових повідомлень-рішень не прийняла та платнику податків не надіслала».

У висновках вказаного судового рішення вказано:

«… враховуючи те, що за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались, а відповідно податкові зобов`язання не узгоджувались, то відповідачем безпідставно внесено зміни до електронної бази ІС "Податковий блок".

Дії відповідача зі здійснення податкового контролю, що виразилися у здійсненні коригування показників податкової звітності ТОВ "Південь-Буд" в електронній базі ІС "Податковий блок", є протиправними».

За таких обставин посилання податкового органу в даному випадку на результати перевірки, що викладені в акті №1219/22/37218085 від 14.11.2014 є безпідставними, а тому суд не бере їх до уваги.

Також інформація наведена в Реєстрі податкових накладних не може бути належним доказом.

Наведена в ЄРПН інформація стосується операцій, які підлягають обов`язковій реєстрації та не стосується податкових накладних у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить не більше 10 тисяч гривень (п. 11 підрозділ 2 розділу XX ПКУ, норма діяла з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р.), тобто якщо ТОВ «Південь-Буд» придбавав товар в обсязі 60 000,0 грн. і менше, то такі операції не підлягали реєстрації в ЄРПН;

Більш того, товар міг придбаватися у не платників податку на додану вартість та відповідно такі операції не підлягали відображенню в податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Південь-Буд».

Щодо встановлення дійсності правочинів між ПАТ «Запиоріжгаз» та ТОВ «Південь-Буд».

Факт реальності господарських операцій між ПАТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Південь-Буд» встановлено рішеннями Господарського суду Запорізької області від 02.11.2015 у справі №908/4856/15 за позовом ПАТ «Запоріжгаз» до ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» про визнання недійсним договору підряду №18/769 від 12.12.2013. (т.7 а.с.28-33).

Рішенням суду у справі №908/4856/15 встановлені наступні обставини:

«01.02.2013 Мануйлівська сільська рада провела процедуру відкритих торгів на закупівлю робіт за державні кошти (Газифікація сіл Мануйлівка, Петрівка Приморського району).27.02.2013 ТОВ «Південь-Буд» було визнано переможцем торгів. 17.04.2013 р. між Мануйлівською сільською радою та ТОВ «Південь-Буд» було укладено договір № 1/13 на будівництво об`єкту, який не було виконано у зв`язку із відсутністю фінансування. 30.04.2013 р. Мануйлівська сільська рада отримала декларацію на початок виконання будівельних робіт від інспекції ДАБК у Запорізькій області за № ЗП 87. Листом від 01.11.2013 р. № 52 відповідач надав інформацію про себе ПАТ «Запоріжгаз». 12.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Запоріжгаз» (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь-Буд» (далі-відповідач) було укладено договір підряду №18/769 на будівництво підвідного газопроводу до сіл Мануйлівка, Петрівка Приморського району Запорізької обл. (від точки врізки біля с. Вячеславка до точки врізки на с. Зеленівка, Юрївка). Суд у справі №908/4856/15дійшов висновку, що беручі участь у процедурі відкритих торгів, яка проводилась Мануйлівською сільською радою, за результатами якої 17.04.2013 між Мануйлівською сільською радою та ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» було укладено договір №1/13 на будівництво об`єкту, який не було виконано у зв`язку із відсутністю фінансування. Тобто, у ТОВ «Південь- Буд» вже на момент укладання договору з Мануйлівською сільською радою був намір виконати роботи, обумовлені договором(…)».

На підтвердження виконання робіт було складено необхідну документацію: журнал авторського нагляду за будівництвом відповідно до ДБН А.2.2-4-2003, виконавчо-технічна документація, в т.ч. будівничий паспорт, журнали ведення зварювальних робіт, Акти на закриття прихованих робіт, затверджені ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Південь-Буд» та проектною організацією, протоколи перевірки та механічних випробувань, журнал робочих вертежів, загальний журнал робіт, декларація про початок виконання будівельних робіт, акти приймання виконаних робіт.

Факт залучення відповідачем для виконання тих чи інших робіт субпідрядника, навіть якщо вони мають ознаки фіктивності, на думку СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя, не свідчить про відсутність у ПАТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Південь-Буд» наміру створення правових наслідків, обумовлених умовами договору.

Таким чином, факти виконання ТОВ «Південь-Буд» та ПАТ «Запоріжгаз» умов договору підряду (фактичне виконання робіт та їх оплата) встановлені рішеннями суду і додаткового доказування не потребують.

Відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державною від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Отже, висновки податкового органу щодо завищення ПАТ «Запоріжгаз» податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ПІВДЕНЬ-БУД» на загальну суму 838 695 грн. є безпідставними, а отже податкове повідомлення - рішення № від 17.06.2015, в частині донарахування позивачу податку з ПДВ у розмірі 838695 грн. та штрафні санкції у сумі 419 347 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Також підлягає скасуванню вказане податкове повідомлення-рішення в частині визначення позивачу грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 343 966 грн. та штрафних санкцій у сумі 171 983 грн. за висновками СДПІ щодо завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ВКФ Антон» на 343 966 грн., оскільки суд дійшов висновку про необгрунтованість твердження СДПІ в акті перевірки про завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах з ТОВ «ВКФ Антон» на суму 404 322 грн

Стосовно висновків про завищення податкового кредиту у листопад 2014 року за рахунок вартості природного газу, списаного у жовтні 2014 року у кількості 1 963,69 тис. куб. м. на рахунок аварій як виробничо - технологічні витрати на суму 2 015 995 грн., в тому числі за листопад 2014 року на суму 2 015 995 грн.

Сума донарахованих грошових зобов`язань складає 3 023 992,5 грн, у тому числі податку на додану вартість 2 015 995 грн, штрафу 1 007 997,5 грн.

Правова позиція зроблена судом вище стосовно висновку про завищення витрат (собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на суму 10 079 974 грн, при списанні 1963690 куб. м. газу на аварії, за жовтень 2014 року, що не підтверджені документально.

З урахуванням вказаного вище податкове повідомлення- рішення № від 17.06.2015 в частині донарахування позивачу 3 023 992,5 грн, у тому числі податку на додану вартість 2 015 995 грн, штрафу 1 007 997,5 грн. є обгрунтованим, а вимоги позивача в цій частині безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень частково не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки від 29.05.2015 №85/28-04-41-10/03345716, є частково необгрунтованим, а відтак податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 1 783 452 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 1 188 968 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 594 484 грн. 00 коп. та податкове повідомлення-рішення від 27.08.2015 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 1 703 058 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 1 135 374 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 567 687 грн. 00 коп., які прийнято на підставі такого висновку є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 17 червня 2015 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 1 783 452 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 1 188 968 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 594 484 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 27 серпня 2015 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 1 703 058 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 1 135 374 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 567 687 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, ідентифікаційний ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, б. 7, ) судові витрати у розмірі 9744 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.02.2020.

Суддя Н.В. Стрельнікова