Справа № 640/3203/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Київ №640/3203/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (далі Міноборони) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 48 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі Комісія Міноборони) від 09.11.2018 №111, яким відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міноборони призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для праце-здатних осіб на 01.01.2018, у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Підставою позову зазначено те, що при первинному огляді МСЕК позивачу 13.06.2018 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання (травм), пов`язаних із захистом Батьківщини. Для отримання одноразової грошової допомоги позивач звернувся до Мінобо-рони, однак йому було відмовлено у призначенні і виплаті допомоги з підстав встановлення інвалідності понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності. Вважає таку відмову неправомірною, оскільки інвалідність встановлена в тримісячний строк після звільнення з військової служби й строк реалізації цього права не був визначений законодавством.

Міноборони подало відзив, в якому просить відмовити в позові з тих підстав, що інвалідність позивачу встановлено у понад дворічний термін після встановлення ступеню втрати працездатності, що свідчить про відсутність підстав для призначення допомоги.

У відзиві представник відповідача заявив клопотання про проведення судового засі-дання у справі для повного встановлення обставин справи, яке залишено судом без задово-лення відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відпо-відні їм правовідносини.

Згідно з довідкою в/ч НОМЕР_1 від 27.02.2018 №120 позивач у період з 15.07.2014 по 31.01.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її прове-дення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цінності України в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій області.

Згідно з копією довідки військово-лікарської комісії від 25.06.2015 №1972 проведено медичний огляд позивача, зазначено діагноз: "Консолідовані переломи медіальної кісточки правої гомілки, основи V плесневої кістки правої стопи без порушення функції після мінно-вибухової травми (31.01.2015), ліковані консервативно.", постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): "Травма, ТАК, пов`язана з виконання обовязків військової служби (довідка про обставини травми видана командиром в/ч польова пошта В1740 №287/вос від 12.02.2015".

Згідно з копією довідки МСЕК серія АГ №0001754 від 20.07.2015 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 10% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби; страховий випадок 25.06.2015. Також, у справі наявна копія довідки МСЕК про невизнання інвалідом, видана позивачу в тому, що він 20.07.2015 оглядався Центральною МСЕК №1 і за результатами не визнаний інвалідом.

Згідно з копією наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 16.05.2018 №104 (по стройовій части-ні) позивача з 16.05.2018 виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_2 . У наказі зазна-чено про те, що позивача звільнено наказом командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 18.04.2018 №32 з військової служби у запас за пунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з копією витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Мін-оборони від 06.06.2018 №1555 захворювання позивача: "Транзиторна ішемічна атака (25.04.2018) в басейні лівої середньої мозкової артерії, що підтверджено медичними доку-ментами, ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ".

Згідно з копією довідки до акту огляду МСЕК Серії АВ №0968526 від 13.06.2018 проведено первинний огляд інваліда та встановлено позивачу ІІІ групу інвалідності з 04.06.2018, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, інвалідність встановлена на строк до 01.07.2019.

Позивач звернувся із заявою про призначення одноразової грошової допомоги. Заява позивача і додані до неї документи направлені листом Київського міського військового комісаріату від 12.07.2018 №ВСЗ/1655 до Міноборони, копія якого наявна у справі. У листі зроблено висновок щодо наявності у позивача права на отримання грошової допомоги в роз-мірі різниці між 250-кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для праце-здатних осіб на 01.01.2018 та отриманої суми за 10% втрати працездатності (78526 грн.).

Згідно з копією витягу з п. 48 протоколу засідання Комісії Міноборони від 09.11.2018 №111 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердже-ного постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, та у зв`язку з тим, що позивачу групу інвалідності встановлено понад двохрічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності. Також зазначено про виплату допомоги у зв`язку із втратою 10% працездатності в сумі 8526 грн.

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального захисту військовослужбовців та стосуються виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і право-вий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011) одноразова грошо-ва допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 4 п. 2 ст. 16 Закону №2011 (у редакції, чинній станом на 13.06.2018) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встанов-лення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час вико-нання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Підпунктом 7 цього ж пункту (у редакції, чинній станом на 20.07.2015) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військово-службовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Згідно з п. 4 ст. 16-3 Закону №2011 (у редакції, чинній станом на 13.06.2018) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після пер-винного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інва-лідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допо-моги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Як вбачається із встановлених судом обставин цієї справи, 20.07.2015 позивачу визна-чено ступінь втрати професійної працездатності 10% без встановлення йому інвалідності внаслідок отриманої 25.06.2015 травми, пов`язаної з виконання обов`язків військової служби, що підпадає під регулювання пп. 7 п. 2 ст. 16 Закону №2011. Після звільнення позивача з військової служби йому встановлено ІІІ групу інвалідності з 04.06.2018 внаслідок захворю-вання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підпадає під регулювання пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону №2011.

У контексті абз. 1 п. 4 ст. 16-3 Закону №2011 слід зазначити про відсутність факту повторного огляду позивача після первинного встановлення 20.07.2015 втрати ступеню про-фесійної працездатності 10%, у зв`язку з отриманням ним 25.06.2015 травми. Позивачу не встановлювався більший відсоток втрати працездатності. Водночас, встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності 04.06.2018, як прямо вказано у довідці МСЕК від 13.06.2018 серія АВ №0968526, здійснено при первинному огляді позивача, у зв`язку із захворюванням, вказаним у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії від 06.06.2018 №1555.

У контексті абз. 2 п. 4 ст. 16-3 Закону №2011 слід зазначити, що присічний термін визначений з часу первинного встановлення інвалідності, що у цій справі мало місце 04.06.2018. У справі відсутні факти зміни позивачу групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інва-лідності (04.06.2018), тому вказана норма не регулює спірні правовідносини, у зв`язку з чим суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на неї.

Отже, для призначення і виплати позивачу надбавки з підстави, визначеної пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону №2011, вирішальне значення має саме первинне встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності.

Згідно з п. 9 ст. 16-3 Закону №2011 порядок призначення і виплати одноразової гро-шової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалід-ності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975), передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військово-службовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або переві-рочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено про-ходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Згідно з пп. "б" п. 1 ст. 16-2 Закону №2011 одноразова грошова допомога призна-чається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого зако-ном для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи (пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).

Зважаючи на неправомірність оскаржуваного рішення про відмову і призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, яке порушило право позивача на отримання цієї допомоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення, оформленого п. 48 протоколу Комісії Міноборони №111, тому дана вимога підлягає задово-ленню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити і виплатити позивачу однора-зову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності IІI групи в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на 01.01.2018, то вказана вимога підлягає частковому задоволенню, зважаючи на виплату п. 4 ст. 16-3 Закону №2011, згідно з яким виплата одноразової допомоги провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, з метою ефективного захисту і поновлення порушеного права позивача на отри-мання одноразової грошової допомоги суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на 01.01.2018, і провести виплату позивачу цієї допомоги з урахуванням раніше виплаченої суми у розмірі 8526,00 грн.

Щодо зобов`язання відповідача вчинити вказані дії в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, то підстав вважати, що рішення суду не буде виконано з неналежних причин у суду не має, тому суд не вбачає такої необхідності. При цьому на стадії виконання позивач вправі звернутися до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Посилання відповідача на дискреційність повноважень відповідача, суд відхиляє, оскільки фактичні обставини цієї справи не свідчать про наявність у відповідача декількох варіантів правомірної поведінки, з яких він може обирати один на власний вибір. Крім цього, суд зважає на висновки Верховного Суду у постанові від 20.05.2019 у справі №752/19447/15-а у подібних правовідносинах, в якій цей суд залишив без змін рішення судів першої і апеляційної інстанцій, у т.ч. у частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про часткову обґрунто-ваність позову і наявність підстав для його задоволення у зазначеній судом вище частині.

Позивач є учасником бойових дій, тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Інших судових витрат сторонами не заявлялося, тому суд не здійснює їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 241-246, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:
1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, оформлене п. 48 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.11.2018 №111.

3. Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 -дрову одноразової грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на 01.01.2018.

4. Зобов`язати Міністерство оборони України провести виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалід-ності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездат-них осіб, станом на 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат.

5. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

Позивач:

ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач:

Міністерство оброни України;

03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко