Справа № 461/5431/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 461/5431/16-а пров. № 857/13190/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі Матковської З.Я., Довгої О.І., Запотічного І.І. у справі № 461/5431/16-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2019 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Департаменту містобудування Львівської міської ради треті особи ОСОБА_3 , Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправною бездіяльність,-

встановив:

на розгляді Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа № 461/5431/16-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2019 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Департаменту містобудування Львівської міської ради треті особи ОСОБА_3 , Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправною бездіяльність.

ОСОБА_1 , 29.01.2019 подала заяву про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі Матковської З.Я., Довгої О.І., Запотічного І.І.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019, заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою, зупинено провадження у цій справи, у відповідності до ч. 1 ст. 31 КАС України передано вказану справу для визначення колегії суддів, які будуть вирішувати питання про відвід колегії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020, для вирішення питання про відвід, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гінда О.М., Заверуха О.Б., Ніколін О.Б.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість заявленого відвову, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про відвід є необґрунтованою з огляду на таке.

ОСОБА_1 , обґрунтовує заяву про відвід тим, що її направлено на лікування в інше місто, у зв`язку з цим вона подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи та просила не призначати наступне судове засідання на січень та лютий 2020 року. Не зважаючи на це клопотання, судом апеляційної інстанції призначено судове засідання на 29.01.2020, чим фактично позбавило її можливості брати участь в судовому засіданні. Крім цього, при ознайомленні з матеріалами справи, до справи долучено відзиви на апеляційну скаргу з порушенням терміну їх подачі. Вказані обставини, заявниця вважає упередженим ставленням до неї цією колегією суддів та відповідно підставою для відводу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 КАС України.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 КАС України.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Оскільки, виклик сторін щодо вирішення питання про відвід є правом, а не обов`язком суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розгляд заяви провести без виклику сторін у судове засідання, в порядку письмого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду.

Частиною 1 ст. 309 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 309 КАС України).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2019 року про закриття провадження. Крім цього, цією ж датою постановлено ухвалу про призначення справи № 461/5431/16-а до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 16 січня 2020 року о 10:00 у залі судових засідань № 2 Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020, продовжено строк розгляду цієї адміністративної справи не більше як на 15 днів. Розгляд справи відкладено на 29.01.2020.

Отже, судом апеляційної інстанції проведено всі необхідні підготовчі дії для розгляду цієї справи, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, а тому вказану справу призначено до апеляційного розгляду, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України.

Крім цього, ч. 1 ст. 309 КАС України, передбачено тридцятиденний строк для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, в межах якого, з урахуванням ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020, судом апеляційної інстанції відкладено розгляду справи на 29.01.2020.

Таким чином, покликання заявника, що колегією суддів у складі суддів Матковської З.Я., Довгої О.І., Запотічного І.І., здійснюються перешкоди Лутчин Л. М., у доступі до правосуддя є безпідставними, оскільки процесуальні дії щодо розгляду апеляційної скарги здійсненні у строки встановленні КАС України.

Щодо покликання заявника на клопотання про відкладення розгляду справи, в якому просила не призначати наступне судове засідання на січень та лютий 2020 року, однак не зважаючи на це клопотання, призначено судове засідання на 29.01.2020, чим фактично позбавило можливості брати участь в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 313 КАС України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки, апелянт належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, а тому відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Крім цього, бажання апелянта не призначити судове засідання на січень та лютий 2020 року та призначення судових засідань для уникнення порушення строку розгляду апеляційної скарги, передбачених ст. 309 КАС України, ніяким чином не взаємопов`язані та не свідчить про упереджене ставлення колегії суддів до апелянта ОСОБА_1 при розгляді цієї справи.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 цього Закону).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волкова О. проти України» від 09.01.2013 (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що зміст заяви позивача про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі Матковської З.Я., Довгої О.І., Запотічного І.І., та наведені в їх обґрунтування обставини, не містять даних, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, вказували на їх заінтересованість в результаті розгляду справи, при здійсненні правосуддя у цій справі. Крім цього, інших підстав для відводу, визначених ст. 36 КАС України, не встановлено і під час розгляду заяви про відвід.

Отже, наведені позивачем, мотиви у заяві, не є підставою для відводу колегії суддів у відповідності до приписів ст. ст. 36, 37 КАС України.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 321, 325, 328, КАС України, суд -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі Матковської З.Я., Довгої О.І., Запотічного І.І. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін