Справа № 743/150/20
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/150/20
Провадження № 2-а/743/33/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

- перекладача ХОСЕЙН МД БІЛЛАЛ (в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва),

учасники справи: - представник Центрального міжрегіонального управління

Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

МЕЛЬНИК М.М. (в режимі відеоконференції з Дарницьким

районним судом м. Києва),

- громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної

міграційної служби у м. Києві та Київській області

до громадянина Народної Республіки Бангладеш

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

3 лютого 2020 р. ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулось до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про продовження строку затримання останнього на 6 місяців.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 9 серпня 2019 р., яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 р.,було затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до ПТПІ на 6 місяців, до 08.02.2020 р., включно та примусово видворено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України;

- згідно Листів Чернігівського ПТПІ 09-02/1339 від 10.09.2019 р., № 09-02/1558 від 10.10.2019 р., № 09-02/2056 від 05.12.2019 р., № 09-02/85 від 16.01.2020 р., громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснює співпрацю під час процедури його ідентифікації, оскільки відмовлявся, з особистих міркувань, від заповнення анкет на Посольство Народної Республіки Бангладеш.

- строк затримання відповідача закінчується 8 лютого 2020 р., а на даний час неможливо забезпечити його примусове видворення, так як відсутня співпраця з боку відповідача, бо відповідач відмовився від анкетування, з особистих міркувань.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 3 лютого 2020 р. відкрито провадження по справі та призначено її на 3 лютого 2019 р. в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва, за участю представника позивача та перекладача та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача.

В судовому засіданні:

- представник ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області МЕЛЬНИК М.М. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому;

- громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проти задоволення позову та проти продовження йому строку затримання до 6 місяців заперечував та просив його звільнити з ПТПІ, бажає повернутися на Батьківщину. Вказував, що заповнював документи на статус біженця.

Судом встановлено, що:

- рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 9 серпня 2019 р., яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 р.,було затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до ПТПІ на 6 місяців, до 08.02.2020 р., включно та примусово видворено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України;

- згідно Листів Чернігівського ПТПІ 09-02/1339 від 10.09.2019 р., № 09-02/1558 від 10.10.2019 р., № 09-02/2056 від 05.12.2019 р., № 09-02/85 від 16.01.2020 р., громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснює співпрацю під час процедури його ідентифікації, оскільки відмовлявся, з особистих міркувань, від заповнення анкет на Посольство Народної Республіки Бангладеш.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Стаття 30 вказаного Закону регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців (ч. 4).

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно п. 164 рішення Європейського суду з прав людини в справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" (A. and Others v. the United Kingdom) будь-яке позбавлення свободи у відповідності до другої частини пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим лише до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, позбавлення волі перестає бути допустимим відповідно до пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності АЛЬТЕРНАТИВНИХ УМОВ, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, якими є: 1) або відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, 2) або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. При цьому, наявність хоча б однієї з яких надає підстави для прийняття адміністративним судом рішення про продовження затримання такої особи в межах максимально можливого строку (18 місяців).

П.1 Розділу VІ «Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців» Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 р. № 38/77) передбачає, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України, орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Системний аналіз даних норм свідчить, що:

- по-перше, анкета визначеного зразка, заповнена іноземцем, є необхідною складовою для проведення процедури ідентифікації іноземця, так як без заповненої іноземцем анкети не можливо направити запити до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця, у відповідності до вказаної Інструкції;

- по-друге, вказаною Інструкцією не передбачено фіксування уповноваженими органами факту відмови іноземця у заповненні анкети, встановленого зразка, під час процедури його ідентифікації, а відтак неможливо вимагати від позивача надання доказів на підтвердження відмови відповідача від ідентифікації, які не передбачені вказаною Інструкцією, в т.ч. довільної письмової заяви про відмову у заповненні анкети.

Оцінка суду.

Виходячи з того, що позивачем вживалися неодноразові дії з метою ідентифікації особи відповідача, який, однак, не співпрацював у питанні своєї ідентифікації, що підтверджується листами Чернігівського ПТПІ № 09-02/1339 від 10.09.2019 р., № 09-02/1558 від 10.10.2019 р., № 09-02/2056 від 05.12.2019 р., № 09-02/85 від 16.01.2020 р., тобто в даному випадку йде процес примусового видворення з належною ретельністю, суд приходить до висновку про доведеність такої умови, за якої неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, як відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, що є самостійною підставою для продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 3 серпня 2020 року включно в Чернігівському ПТПІ, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення, що еквівалентно 6 місяцям, з часу винесення даного рішення, задовольнивши позов частково.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області - задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 3 серпня 2020 року включно в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 3 лютого 2020 року.