Справа № 175/4618/18
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року Справа № 175/4618/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Озерянської С.І.
суддів Верби І.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 175/4618/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
11.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій заявник просить: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №175/4618/18 від 05.09.2019 року переглянути за виключними обставинами; скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №175/4618/18 від 05.09.2019 року; ухвалити у справі №175/4618/18 нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, пов`язаних з відмовою у здійсненні перерахунку пенсії, та про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати від 11.10.2018 року №18-311 вих.18- задовольнити.
В обґрунтування заяви заявник зазначив, що за результатами розгляду адміністративної справи № 175/4618/18 Дніпропетровським окружним адміністративним судом було прийняте рішення від 05.03.2019 року про відмову у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що Закон України «Про прокуратуру» «1789-ХII від 05.11.1991 року втратив чинність, а в новому Законі України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року змінено первину редакцію частини 20 статті 86, та, у відповідності до внесених змін, порядок і умови перерахунку делегувались Кабінету Міністрів України. Разом з тим, Кабінетом Міністрів України такий порядок протягом майже п`яти років не був розроблений, а отже, за висновком суду, підстави зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії - відсутні. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України „Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. За таких обставин у ОСОБА_1 виникло право, підтверджене Конституційним Судом України, на перерахунок пенсії, а тому наявні підстави для перегляду рішення суду від 05.03.2019 року у справі № 175/4618/18 за виключними обставинами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 року було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами.
21.01.2020 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 року було отримано відповідачем.
29.01.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано відзив на заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами.
Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проти задоволення заяви заперечує. Зазначає, що рішення Конституційного суду від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)2019 на спірні відносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.
Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, 05.02.2020 року надав клопотання про розгляд заяви в письмовому провадженні, заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами підтримав та просив її задовольнити.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, 05.02.2020 року надав клопотання про розгляд заяви в письмовому провадженні та проти задоволення заяви заперечував.
Згідно частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Враховуючи, що перешкод для розгляду заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами відсутні, суд вважає за можливе розглянути таку заяву в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийшов висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 2005 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.
11.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії та надав оригінал довідки №18-311 вих.18 від 11.10.2018 року про заробітну плату.
За результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії, ОСОБА_1 одержав відповідь за №393/03-26/26 від 17.10.2018 року, якою повідомлено, що на дату звернення нормативні документи щодо перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відсутні, підстав для здійснення перерахунку пенсії немає.
26.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою, у якій просив: визнати протиправним дії Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягали у прийняті рішення про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати від 11.10.18 за № 18-311 вих.18 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ); зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними законом України від 05.10.1995 № 358/95 ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІ) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 11.10.2018 № 18-311 вих.18 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2018 року адміністративна справа № 175/4618/18-а була передана за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року у справі № 175/4618/18 відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час прийняття постанови Кабінетом міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 не містить. Положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII, якими частину 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року у справі № 175/4618/18 набрало законної сили 05.04.2019 року.

Відповідно до статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Так, 13.12.2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3) установити такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Згідно статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи наведене, положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, втратили чинність з 13.12.2019 року.

Крім цього, у резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі №№ 3-209/2018(2413/18, 2807/19) зазначено, що частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними рішення відповідача, яке було прийняте до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення від 05.03.2019 року у справі № 175/4618/18, положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню пенсійним органом.

Аналогічна правова позиція при розгляді заяв про перегляд за виключними обставинами судового рішення викладена у постановах Верхового Суду від 05.02.2019 у справі №333/5015/15-а (касаційне провадження К/9901/59705/18), від 15.05.2019 року у справі 640/20317/16-а (касаційне провадження №К/9901/54752/18) та від 19.11.2018 року у справі №775/4893/18.

Суд також зауважує, що у разі, коли заявник вважає, що має право на перерахунок пенсії після прийняття Рішення Конституційного суду України 13.12.2019 року у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), він має право звернутись до відповідача із заявою про такий перерахунок.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При розгляді заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення, судом не встановлено в даній справі рішення, яке б підлягало виконанню та не було виконано.

Суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.06.2019 року у справі №818/1131/17, відповідно до якої із тексту імперативних приписів пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що встановлена Конституційним судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення ще не виконане.

У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

В даній справі судом не встановлено підстав, передбачених пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, для перегляду судового рішення від 05.03.2019 року у справі № 175/4618/18, у зв`язку з виключними обставинами.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року у справі № 175/4618/18.

Частиною 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись положеннями статей 241, 243, 248, 256, 294, 295, 361 - 369, підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 175/4618/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 05 лютого 2020 року.

Головуючий суддя С.І. Озерянська

Суддя І.О. Верба

Суддя Е.О. Юрков