Справа № 418/12/20
Суддя: Чехов С. І.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справі № 418/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове адміністративний позов ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована як тимчасово переміщена особа у АДРЕСА_2 до інспектора прикордонного контролю 1 категорії Державної прикордонної служби Східного регіонального управління Луганського прикордонного загіну ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшого прапорщика Поплавського Максима Євгеновича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за постановою № 002354 від 14 червня 2019 року за ознаками ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом у якому просить визнати причини пропуску строку повноважними та поновити строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення. Визнати неправомірними дії інспектора прикордонного контролю 1 категорії старшого прапорщика Поплавського М.Є. Скасувати постанову серії № 002354 від 14 червня 2019 року винесену відносно неї, що до притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Розглянути справу за її відсутністю.

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що постановою інспектора прикордонного контролю 1 категорії старшого прапорщика Поплавського М.Є. № 002354 від 14 червня 2019 року її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Вона вважає, що дії інспектора прикордонного контролю 1 категорії ВПС «Мілове» ім. В. Банних старшого прапорщика Поплавського М.Є. є безпідставними, а постанова має бути скасована з наступних підстав. Із змістом оскаржуваної постанови вона дізналась лише тільки після арештів грошових коштів ВДВС та ознайомлення з виконавчим провадженням від 13.11.2019 року. Підпис на постанові про адміністративне не її. Вона вказує, що у матеріалах адміністративної справи протокол про адміністративне правопорушення відсутній та не складався, свідки правопорушення відсутні, тобто правопорушення підтверджується тільки зі слів прикордонника. Вона вважає, що суб`єктивна думка, припущення та бажання інспектора скласти протокол «статистики», «звітності» або «галочки» не є законною підставою,не може бути достовірним належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення нею адміністративного правопорушення. При розгляді справи на місці не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили , що в її діях маються ознаки правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Поплавський М.Є. до судового засідання не з`явився, однак був належно повідомлений про час, місце розгляду справи будь яких повідомлень про причину неявки не повідомив яку слід вважати неповажною.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 205 КАСУ «Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.»

Відповідно до ст. 72 КАСУ «Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.»

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАСУ слід, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слід з постанови про накладання адміністративного стягнення № 002354 від 14 червня 2019 року інспектор прикордонного контролю 1 категорії старший прапорщик Поплавський М.Є. відділення інспекторів прикордонної служби «Мілове» ВПС «Мілове» ім. В. Банних старший прапорщик Поплавський М. Є . склав відносно позивача ОСОБА_1 постанову про визнання її винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.204-2 КУпАП та наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 1700 гривень.

Як слід з ч. 1 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається».

Однак з матеріалів справи слід, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, зареєстрованої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046), постанова підписується посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, та скріплюється (за наявності) печаткою відповідного органу (підрозділу) охорони державного кордону. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до абзацу 3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд повинен зазначити, що до спірних правовідносин не може бути застосований «Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою КМ України № 367 від 04.06.2015 року», оскільки даний Порядок стосується перетину адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України.

Мається певна правова колізія, оскільки відсутність Порядку, який зазначений у абзаці 3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», приводить до неможливості застосування відповідальності за порушення абз. 1 ст.12 вищезазначеного Закону.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з обставин скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

З таких підстав слід зробити висновок, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять посилання на належні докази підтвердження неправомірного перетину державного кордону України з тимчасово-окупованої території України до Російської Федерації, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення від 14 червня 2019 року № 002354, яким позивача визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 86,122,123, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 247, 268, 283 КУпАП.

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії № 002354 від 14 червня 2019 року, винесену відносно ОСОБА_1 , щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: С.І. Чехов