Справа № 537/4620/19
Суддя: Хіневич В. І.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/4/2020
Справа № 537/4620/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2020 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання - Гавриш А.Ю., представника відповідача - Коломієць О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БПП №1 у м. Кременчук УПП в Полтавській області сержанта поліції Рахманова Владислава Леонідовича, за участі третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати винесену відносно нього - ОСОБА_1 , постанову інспектора роти №2 БПП №1 в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержанта поліції Рахманова Владислава Леонідовича від 17.10.2019 року серії ЕАК № 1633541, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову вказав, що 17.10.2019 року відповідачем була складена постанова серії ЕАК № 1633541, згідно якої його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Відповідач не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, незаконною, а отже підлягає скасуванню з наступних підстав.

17 жовтня 2019 року близько 10 години він, ОСОБА_1 , рухався по вулиці І. Приходька у місті Кременчуці на належному йому автомобілі марки ВАЗ 21121 НОМЕР_1 . У процесі керування автомобілем, ним було несподівано виявлено несправність автомобіля, а саме: відсутність роботи показників поворотів на приборній панелі, а відповідно і ламп показників поворотів. З урахуванням положень п. 31.4 ПДР України, а саме того, що експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей забороняється, він відразу здійснив вимушену зупинку автомобіля для усунення виявлених несправностей.

Майже відразу після вимушеної зупинки, через 10-15 секунд, до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, працівникам якої він пояснив чим була викликана зупинка та продемонстрував несправність, але, не дивлячись на вказане представником поліції все одно було складено відносно нього постанову. У постанові інспектор вказав, що він, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34, а саме: здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР, в результаті чого, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із вказаною постановою не згодний, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до офіційного посібника по технічному обслуговуванню та ремонту автомобілів ВАЗ-2110, -2111, 2112, за 1999 рік, у Розділі 7 «ЭЛЕКТРООБОРУДОВАНИЕ», додаток сторінка № 138 в якому міститься інформація щодо знаходження «Реле» «КЗ-реле-прерыватель указателей поворота и аварийной сигнализации», в методичних рекомендаціях, щодо несправностей та причин їх усунення вказано, що причиною несправності можуть бути саме перегорання запобіжників які міститься в монтажному блоці або «реле-прерывателя». Дізнавшись дану інформацію, яка містилась в його мобільному телефоні, про що повідомлялося працівнику поліції, ним проводилась заміна вказаних запобіжників відповідно до посібника, на що працівник поліції не звернув уваги. На всі його доводи про виявлені несправності автомобіля, та про те, що ним була здійснена вимушена зупинка, а не зупинка чи стоянка відповідно до вимог знаку, що він ніби то порушив, на думку працівників поліції, увага не зверталась. В його автомобілі знаходились додаткові запобіжники, за допомогою яких після їх заміни дійсно ним було виправлено дану технічну несправність автомобіля, після чого в присутності працівників поліції ввімкнулись показники поворотів та аварійної сигналізації, на що не було звернуто ніякої уваги.

Крім того, під час складання постанови про вчинення адміністративного правопорушення, вимога надати будь-які належні та допустимі докази вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, беручи до уваги надані пояснення вимушеної зупинки - були залишені без уваги, реагування та відповіді.

Крім того, сама постанова не містить жодних відомостей про наявні докази, які би прямо вказували на його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у графі № 9 «До постанови додається» зазначено три крапки, тобто не додано нічого. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова серії ЕАК № 1633541 від 17.10.2019 року не відповідає вимогам, встановленим ст. 245 КУпАП, адже відповідачем не забезпечено повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав вказаних у позові, справу розглянути без його участі.

Відповідач інспектор роти №2 БПП №1 в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержант поліції Рахманов В.Л. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні, представник третьої особи Департамент патрульної поліції, за довіреністю - Коломієць О.Ю., вказала на безпідставність позову та прохала відмовити у його задоволенні з підстав викладених у поясненнях на позов.

Згідно письмових пояснень, останні заперечують проти задоволення вказаного позову, так, як обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, зокрема, щодо «вимушеної зупинки» авто у зв`язку з технічною несправністю «приборної панелі», а отже, відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу, не спростовують факту вчиненого правопорушення та не звільняють водія від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, з огляду на наступне.

Термін «вимушена зупинка», відповідно до п.п. 1.10 ПДР України, визначає припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, появою перешкоди для руху. Тобто тоді, коли зупинка зумовлена неочікуваною небезпечною для руху несправністю транспортного засобу. Навмисна зупинка в місці, де це заборонено дорожніми знаками, дорожньою розміткою або відповідними вимогами Правил і де не виконуються умови, перелічені в цьому терміні, в тому числі і з увімкненням аварійної світлової сигналізації, є порушенням Правил.

П.п. 31.4 ПДР України, положення якого забороняють експлуатацію транспортного засобу, та на який позивач неодноразово посилається в адміністративному позові, не містить заборони експлуатації ТЗ у разі несправності показників «приборної панелі».

Відповідно до п.п. 9.9 «в» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути увімкнена на механічному ТЗ, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонений цими Правилами, і таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм ПДР України, водій при виявлені зазначених в позовній заяві технічних несправностей, зобов`язаний був увімкнути аварійну світлову сигналізацію, в порядку п.п. 9.9 «в» ПДР України, та здійснити зупинку ТЗ для усунення несправностей без порушення Правил дорожнього руху.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.10.2019 року інспектором роти №2 БПП №1 в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержантом поліції Рахмановим Владиславом Леонідовичем від була складена постанова серії ЕАК № 1633541, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штраф у розмірі 255 грн.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст.. 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 17.10.2019 року, серії ЕАК № 1633541, 17.10.2019 року об 09.09 год. водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34, а саме: здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР, - порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно п.3.34 розділу 33 Дорожні знаки ПДР України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Як вбачається з позовної заяви, позивач, в обґрунтуванні позову вказує, що 17 жовтня 2019 року близько 10 години він, зупинився по вулиці І. Приходька у місті Кременчуці на належному йому автомобілі марки ВАЗ 21121 НОМЕР_1 так, як у процесі керування автомобілем, ним було несподівано виявлено несправність, а саме: відсутність роботи показників поворотів на приборній панелі, а відповідно і ламп показників поворотів. Та з урахуванням положень п. 31.4 ПДР України, а саме того, що експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей забороняється, він відразу здійснив вимушену зупинку автомобіля для усунення виявлених несправностей.

Зазначений позивачем термін «вимушена зупинка», відповідно до п.п. 1.10 ПДР України, визначає припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

П.п. 31.4 ПДР України, положення якого забороняють експлуатацію транспортного засобу, та на який позивач посилається в адміністративному позові, не містить заборони експлуатації ТЗ у разі несправності показників «приборної панелі».

Крім того згідно п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Відповідно до п.п. 9.9 «в» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути увімкнена на механічному ТЗ, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонений цими Правилами.

Заборона подальшого руху транспортного засобу встановлюється п. 31.6 ПДР України, згідно якого Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких:

а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю;

б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма;

г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.

Тобто вказаний перелік не містить, заборони подальшого руху автомобіля у якого маються такі технічні несправності як відсутність роботи показників поворотів на приборній панелі.

Тож технічні несправності, які виникли під час руху автомобіля позивача, а саме: відсутність роботи показників поворотів на приборній панелі, відносяться до несправностей які забороняють саме експлуатацію ТЗ, а не подальший рух ТЗ.

Таким, чином в даній ситуації позивач, встановивши під час руху, що ТЗ має технічні несправності, для усунення яких необхідна зупинка ТЗ, повинен був вжити заходів для їх усунення, що як зазначив у позові позивач і робив після зупинки, однак, при цьому позивач, повинен був, рухатися до місця стоянки дотримуючись запобіжних заходів з виконанням відповідних вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР України, зокрема, п. 9.9.в ПДР України - з увімкненою аварійною світловою сигналізацією та дотриматися правил зупинки та стоянки визначених ПДР України.

Таким чином, доводи водія - позивача по справі не спростовують факт вчиненого правопорушення та не звільняють останнього від адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст.. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, так, як позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34, а саме: здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР України та вичинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 241-246 КАС України, ст.ст. 121, 268, 280, 287, 288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БПП №1 у м. Кременчук УПП в Полтавській області сержанта поліції Рахманова Владислава Леонідовича, за участі третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич