Справа № 140/2419/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2419/19 пров. № 857/11779/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Бляшук В.Й.;

від відповідача - Федорчук І.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Волинській обл.) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2019р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОФ Арбо» до Головного управління ДФС у Волинській обл. про часткове визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств (суддя суду І інстанції: Денисюк Р.С.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 16 год. 17 хв. 23.09.2019р. м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 03.10.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

07.08.2019р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «ДОФ Арбо» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДФС у Волинській обл. податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2019р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 267462 грн., з яких 178308 грн. за податковим зобов`язанням та 89154 грн. за штрафними санкціями; стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору (Т.1, а.с.3-8).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2019р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській обл. № від 10.06.2019р. в частині збільшення ТзОВ «ДОФ Арбо» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 178308 грн. за податковим зобов`язанням та 89154 грн. за штрафними санкціями; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській обл. на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 4011 грн. 93 коп. сплаченого судового збору (Т.2, а.с.148-153).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДФС у Волинській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.156-160).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що в рамках експортного контракту № 16012017 від 16.01.2017р. позивачем фактично товар на користь нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» (Канада) не реалізовувався. Зокрема, позивачем ТзОВ «ДОФ Арбо» для перевірки не надано жодних первинних документів щодо прийому-передачі товарів, що експортувались від продавця (позивача) до покупця (LINHEAVEN SALES LP) та документів, що уповноважують перевізника отримувати товари від продавця ТзОВ «ДОФ Арбо» в інтересах LINHEAVEN SALES LP.

Оцінюючи в підтвердження транспортування товару надані позивачем міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), судом не враховано, що в графі 24 (Вантаж одержано) цих CMR є відсутніми будь-які відомості, тобто, встановити ким, де і коли отримано товар згідно CMR не можливо.

Судом не прийнято до уваги отриману від ДФС України згідно листа № 24227/7/99-99-01-02-02-17 від 07.08.2018р. інформацію від компетентного органу Канади, згідно якої слідує висновок про фіктивну підприємницьку діяльність канадського суб`єкта господарювання LINHEAVEN SALES LP.

Також апелянт 23.09.2019р. отримав листи Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України № 22307/7/99-99-20-02-01-17 від 22.07.2019р., № 28906/7/99-99-20-02-01-17 від 17.09.2019р. на запит щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при вивезенні підприємством ТзОВ «ДОФ Арбо» за межі митної території України лісоматеріалів у 2017-2018 роках по контракту з компанією нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP».

Проведеним співставленням показників, зазначених у митних деклараціях, наданих митним органом Італії, та показників, вказаних у деклараціях, оформлених при вивезенні ТзОВ «ДОФ Арбо» товарів за межі митного кордону України, встановлено невідповідність вартості лісопродукції.

Отже, враховуючи зазначені обставини, а саме відсутність у ТзОВ «ДОФ Арбо» первинних документів щодо відпуску товару для LINHEAVEN SALES LP, та інформацію компетентного органу Канади про фіктивність контрагента, відсутність даних про зв`язок особи, від імені якої підписано договір зі сторони LINHEAVEN SALES LP, із діяльністю вказаного підприємства, податковий орган дійшов вірних висновків та виніс спірне податкове повідомлення-рішення у повній відповідності до закону.

Позивачем ТзОВ «ДОФ Арбо» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.250-265).

Відповідно до постанови КМ України № 537 від 19.06.2019р. «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» відповідача ГУ ДФС у Волинській обл. реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління /ГУ/ Державної податкової служби /ДПС/ у Волинській обл., яке є правонаступником останнього (Т.2, а.с.162-165).

По причині наведеної реорганізації ГУ ДФС у Волинській обл. судом апеляційної інстанції в порядку ст.52 КАС України допущено заміну відповідача його правонаступником - ГУ ДПС у Волинській обл.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, в період з 28.03.2019р. по 14.05.2019р. відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. проведено документальну планову виїзну перевірку ТзOB «ДОФ Арбо» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р., за результатами якої складено Акт перевірки № 10670/14-03/31979936 від 21.05.2019р. (Т.1, а.с.9-29).

Проведеною перевіркою встановлено сукупність порушень вимог чинного законодавства, зокрема, вимог п.п.44.1, 44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу /ПК/ України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.1.21 п.1, пп.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 п.2, пп.3.2 п.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., п.8 П(С)БО № 21 «Вплив змін валютних курсів», затв. наказом Міністерства фінансів України № 193 від 10.08.2000р., П(С)БО 16 «Витрати», затв. наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999р., п.п.5, 7 П(С)БО «Дохід», затв. наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999р., внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 477836 грн., в тому числі: за IV квартал 2017 року - на 18566 грн., за І квартал 2018 року - на 19220 грн., за ІІІ квартал 2018 року - на 284726 грн. та за IV квартал 2018 року - на 155324 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2019р., згідно з яким ТзOB «ДОФ Арбо» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на 716754 грн., в тому числі 477836 грн. - за податковими зобов`язаннями та 238918 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с.30).

За результатами процедури апеляційного узгодження збільшення сум грошових зобов`язань з податку на прибуток скарга позивача залишена без розгляду через її непідписання особою, яка подала скаргу, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін (Т.1, а.с.38).

Підставою для винесення спірного рішення про збільшення суми грошових зобов`язань з податку на прибуток в оскаржуваній частині (178308 грн. за податковими зобов`язаннями та 89154 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) є висновки податкового органу про те, що в рамках експортного контракту № 16012017 від 16.01.2017р. позивачем фактично товар на користь нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» (Канада) не реалізовувався.

Зокрема, за даними проведеної перевірки за період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р. на виконання умов експортного контракту ТзОВ «ДОФ Арбо» оформлено вантажно-митні декларації /ВМД/ на відвантаження пиломатеріалів в адресу нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» (Канада) в загальній сумі 41981,13 євро, що еквівалентно 1370836 грн. 29 коп.

В бухгалтерському обліку вказані операції відображені бухгалтерськими проведеннями ДТ 70 КТ 362 - на суму доходів від реалізації товарів; ДТ 90 КТ 26 - списано на витрати собівартість готової продукції та списано зі складу продукцію відображену у ВМД.

За період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р. на валютний рахунок ТзОВ «ДОФ Арбо» по вказаному експортному контракту надійшла від нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» виручка в загальній сумі 47457,42 євро, що еквівалентно 1571442 грн. 75 коп.

Станом на 31.12.2018р. по експортному контракту № 16012017 від 16.01.2017р. за даними бухгалтерського обліку рахується кредиторська заборгованість в сумі 8093,73 євро, що еквівалентно 276793 грн. 73 коп.

Водночас, в ході проведення перевірки позивача не виявилося можливим встановити, на підставі якого документу здійснювалося приймання-передача ТМЦ для нерезидента із назвою «LINHEAVEN SALES LP» (Канада) або його уповноваженому представнику, оскільки у позивача відсутні первинні документи по відпуску товару для вказаного нерезидента.

Наданий експортний контракт не містить інформації про перелік уповноважених осіб, передача товару яким свідчить про передачу товару для нерезидента із назвою «LINHEAVEN SALES LP» (Канада).

Крім того, в ході проведення перевірки не було надано документів на підтвердження оформлених повноважень іншим особам на здійснення господарської операції, які в інтересах «LINHEAVEN SALES LP» (Канада) одержують продукцію (ТМЦ), що відвантажується на експорт (письмові договори, довіреності, тощо).

Для перевірки не надано жодних первинних документів щодо прийому-передачі товарів, що експортувались від продавця ТзОВ «ДОФ Арбо» до покупця «LINHEAVEN SALES LP» (Канада), та документів, що уповноважують перевізника отримувати товари від продавця ТзОВ «ДОФ Арбо» в інтересах нерезидента «LINHEAVEN SALES LP».

На підприємстві ТзОВ «ДОФ Арбо» є відсутніми акти прийому-передачі ТМЦ, що експортувалися на фірму «LINHEAVEN SALES LP», її уповноваженому представнику.

Таким чином, не видається можливим встановити, хто зі сторони нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» представляв його інтереси, отримував товар, а також підтвердити перехід права власності на товар.

Для перевірки не надано жодних документів, які містять вказівки нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» щодо адреси, на яку необхідно відвантажувати товар.

Звідси, перевіркою встановлено, що у зв`язку з відсутністю у ТзOB «ДОФ Арбо» будь-яких документів на відпуск товарів для нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» (Канада) або його представнику (перевізнику), такі документи вважаються відповідно до вимог п.44.6 ст.44 ПК України відсутніми у платника податків в момент складання податкової звітності.

Водночас, банківські рахунки компанії-нерезидента відкриті в банку «ABLV BANK», 23 Elizabet Street, Riga, LV-1010, Latvia, а не в банківських установах, розташованих у Канаді, як адреса реєстрації даного нерезидента.

Окрім того, на офіційному веб-порталі Міністерства фінансів США 13.02.2018р. розміщено негативну інформацію щодо ABLV BANK, засобами якого вчинялись фінансові операції на користь ТзОВ «ДОФ Арбо» для закриття зобов`язань по зовнішньоекономічному контракту з нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP».

Листом ДФС України № 24227/7/99-99-01-02-02-17 від 07.08.2018р. на запити ГУ ДФС у Волинській обл. № 5848/8/03-20-14-02-06 від 18.12.2017р. та № 51/8/03-20-16-06 від 04.01.2018р. надано інформацію стосовно діяльності компанії «LINHEAVEN SALES LP», отриману від компетентного органу Канади, згідно якої слідує, що 05.04.2016р. у канадській провінції Альберта зареєстровано як командитне товариство «LINHEAVEN SALES LP». Група товариства «LINHEAVEN SALES LP» складається з двох компаній нерезидентів та обидві зареєстровані на Маршалових Островах.

Канадський суб`єкт господарювання «LINHEAVEN SALES LP» здійснює діяльність у Канаді як фіктивна компанія, про діяльність якої в Канаді нічого не відомо. При цьому зазначено, що учасники у Канаді зобов`язані індивідуально звітувати про канадські податки. Жодних податкових декларацій із задекларованими доходами її учасниками не подано. Інформація, яка б свідчила про можливість визначити чи здійснює або здійснювало «LINHEAVEN SALES LP» діяльність в Канаді, є відсутньою.

За здійсненим у канадських базах даних та податкових системах пошуком щодо пана Ilias ОСОБА_1 , не знайдено жодної податкової інформації, а також відсутня інформація щодо взаємозв`язку із компанією «LINHEAVEN SALES LP». Крім того, зазначена адреса, як місце здійснення господарської діяльності «LINHEAVEN SALES LP», відома Податковій агенції Канади як місце розташування великої кількості фіктивних компаній.

Враховуючи зазначені обставини щодо відсутності у ТзОВ «ДОФ Арбо» первинних документів по відпуску товару для нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» та інформацію компетентного органу Канади про фіктивність контрагента, відсутність даних про зв`язок особи, від імені якої підписано договір зі сторони «LINHEAVEN SALES LP», із діяльністю вказаного підприємства, в ході перевірки не підтверджено фактів відпуску відповідних товарів для нерезидента із назвою «LINHEAVEN SALES LP».

За даними бухгалтерського обліку ТзОВ «ДОФ Арбо» дані операції відображено наступними записами: по Дт бал.pax.362 «Розрахунки з іноземними покупцями» з Кт бал.pax.701 «Дохід від реалізації готової продукції» та Кт бал.рах.714 «Дохід від операційної курсової різниці» та по Дт бал.рах.312 «Поточні рахунки в іноземній валюті» з Кт бал.рах.362 «Розрахунки з іноземними покупцями».

Перевіркою встановлено, що товари фактично були відпущені зі складу та вивезені за межі митної території України згідно ВМД, однак не встановлено, кому саме та на яких підставах такі товари були відпущені.

Звідси, в ході перевірки встановлено завищення доходів від продажу по контрагенту «LINHEAVEN SALES LP» та заниження доходів від продажу по невстановлених контрагентах на загальну суму 1370836 грн. 29 коп. При цьому, позивачем ТзОВ «ДОФ Арбо» не відображено у складі доходів суму коштів, отриманих за період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р. на валютний рахунок ТзОВ «ДОФ Арбо», з рахунку компанії-нерезидента в розмірі 1571442 грн. 75 коп.

Вказані обставини, на думку податкового органу, свідчать про заниження суми інших доходів в фінансовій звітності та суми доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток (рядок 1 декларації), на загальну суму 1571442 грн. 75 коп.

Одночасно зазначено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ДОФ Арбо» (Акт перевірки № 4072/14-09/31979936 від 06.03.2019р.) платнику вже було збільшено суму доходів по всіх операціях з отримання коштів від нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» (Канада), крім операції з надходження коштів 30.08.2018р. на суму 30000 євро, що еквівалентно 990600 грн.

Отже, плановою перевіркою встановлено, що ТзОВ «ДОФ Арбо» занижено інші доходи в фінансовій звітності та суми доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток (рядок 1 декларації) у розмірі 990600 грн. за ІІІ квартал 2018 року.

Також в порушення вимог п.8 П(С)БО № 21 «Вплив змін валютних курсів» позивачем занижено суму доходів від курсової різниці на 476722 грн.

Вирішуючи наведений спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між позивачем та фірмою-нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP» експортний контракт № 16012017 від 16.01.2017р. не поставлено під сумнів, не визнано судом в установленому порядку фіктивним, нікчемним чи недійсним, а тому цей контракт є дійсний на даний час і обов`язковим для виконання.

Надані позивачем первинні документи повністю підтверджують факти здійснення господарських операцій між ТзОВ «ДОФ Арбо» та нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP» щодо поставки лісоматеріалів за період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р. згідно укладеного контракту № 16012017 від 16.01.2017р.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Підпунктом 44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 вказаного Закону).

Виходячи з вимог наведених норм ПК України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку.

Умовами реалізації права платника на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податків договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податків договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Таким чином, господарські операції для визначення валових доходів і витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційного з`ясування обставин справи в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору ст.74 КАС України, частиною другої якої передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В аспекті наведеного колегія суддів враховує, що наявними матеріалами справи не підтверджуються висновки податкового органу про відсутність реального здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP», з огляду на наступне.

Під час судового розгляду з`ясовано, що 16.01.2017р. між ТзОВ «ДОФ Арбо» (продавець) та нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP», Канада (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 16012017, предметом якого є поставка на умовах FCA - Камінь-Каширський (згідно правил Інкотермс 2000) заготовок для європіддонів, піддонів дерев`яних різної ширини, товщини і довжини в кількості 5000 м.куб. відповідно до специфікації. Орієнтовна сума контракту складає 500000 євро. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом. Платежі за поставлену партію товару здійснюються в євро шляхом перерахунку коштів на валютний рахунок продавця. Оплата за кожну партію товару здійснюється по факту відвантаження і митного оформлення товару, а також покупець може вносити передоплату. В разі несвоєчасної оплати товару покупець оплачує штраф продавцю в розмірі 0,5 % від вартості товару за кожен тиждень прострочки, але не більше 100 % суми, що залишилась. Термін дії контракту - до 31.12.2.018р. Зі сторони нерезидента контракт підписано директором Ilias Georgiou. Адреса нерезидента: 260, 2323-3ns Ave NE, Calgery Alberta, T2E 6Z3, Канада (Т.1, a.c.136-139).

На виконання умов даного контракту позивачем за період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р. здійснені поставки деревини, що підтверджується рахунками-фактури, міжнародними товаро-транспортними накладними (CMR), ВМД, повідомленнями про фактичне вивезення товару (Т.1, а.с.156-173, Т.2, а.с.1-137). Оплата за поставлений товар проведена шляхом перерахування іноземної валюти на банківські рахунки позивача, про що свідчать меморіальні ордери філії Волинського обласного управління AT «Ощадбанк», листи-повідомлення про поступлення коштів, складені позивачем (Т.1, а.с.140-153).

Таким чином, досліджені первинні документи повністю підтверджують факт здійснення господарських операцій між ТзОВ «ДОФ Арбо» та фірмою «LINHEAVEN SALES LP» (Канада) щодо поставки лісоматеріалів за період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р. в рамках укладеного контракту № 16012017 від 16.01.2017р..

Відповідно до пп.14.1.55 п.14.1 ст.14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» експорт (експорт товарів) - це продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України.

Відповідно до ст.82 Митного кодексу /МК/ України експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення.

Частиною першою ст.246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Приписами ч.1 ст.248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

За змістом пп.14.1.122 п.14.1 ст.14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.

Підставами для висновків податкового органу про заниження позивачем інших доходів у фінансовій звітності та суми доходів від будь-якої діяльності, визначених за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток у розмірі 990600 грн. за ІІІ квартал 2018 року, слугувало те, що товар на фірму LINHEAVEN SALES LP» (Канада) фактично не реалізовувався, оскільки в ході проведення перевірки не підтверджено факт відпуску відповідних товарів для нерезидента (не встановлено, на підставі якого документу здійснюється приймання-передача ТМЦ від позивача для нерезидента, оскільки у позивача відсутні первинні документи по відпуску товару); банківські рахунки компанії-нерезидента відкрито в банку Латвії, а не в банківських установах, розташованих у Канаді (за адресою реєстрації фірми-нерезидента); отримано інформацію від компетентного органу Канади стосовно фіктивної діяльності компанії LINHEAVEN SALES LP»; на офіційному веб-порталі Міністерства фінансів США розміщено негативну інформацію щодо банку, засобами якого вчинялись фінансові операції на користь ТзОВ «ДОФ Арбо» для закриття зобов`язань по зовнішньоекономічному контракту з вказаним нерезидентом.

Між тим, під час судового розгляду суд першої інстанції дійшов обґрунтованого переконання про те, що висновок податкового органу про відсутність фактичної реалізації позивачем товару на користь його контрагента «LINHEAVEN SALES LP», є безпідставним та повністю спростовується первинними документами, які були надані на момент проведення перевірки та наявні в матеріалах справи.

При цьому, відповідач не ставить під сумнів дійсність перерахованих в акті перевірки ВМД та задекларованої в них інформації, що була перевірена органами фіскальної служби під час митного оформлення експортованих позивачем лісоматеріалів. Будь-яких порушень чи суперечностей у вказаних документах не виявлено.

Натомість, відповідно до ВМД, CMR, рахунків-фактур покупцем (отримувачем) експортованих позивачем ТМЦ є нерезидент «LINHEAVEN SALES LP», а не треті особи. Акт перевірки не містить вагомих обґрунтувань стосовно того, чому саме ці документи не враховані відповідачем в ході проведення перевірки.

Щодо неможливості встановлення документів, на підставі яких здійснювалося приймання-передача ТМЦ від позивача для нерезидента «LINHEAVEN SALES LP», слід врахувати, що у міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) як одержувача товару зазначено фірму-нерезидента «LINHEAVEN SALES LP», вони містять відбитки печаток та підписи перевізників в отриманні від позивача як відправника вантажу «заготовок для виготовлення тари» відповідної кількості, пакування, ваги та об`єму.

За цими міжнародними товарно-транспортними накладними та відповідно до умов контракту FСА (Камінь-Каширський), позивач як продавець передав перевізнику товар для доставки його до покупця.

Термін «франко-перевізник» (FСА) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем, у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.

Таким чином, з моменту передачі товару перевізнику обов`язок позивача щодо поставки товару за контрактом від 16.01.2017р. слід вважати виконаним.

Разом з тим, укладений експортний контракт № 16012017 від 16.01.2017р. не поставлено податковим органом під сумнів, не визнано судом в установленому порядку фіктивним, нікчемним чи недійсним, а тому цей контракт є дійсним на даний час і обов`язковим для виконання сторонами.

Окрім цього, упродовж обревізованого періоду від нерезидента «LINHEAVEN SALES LP» надходила валютна виручка як попередня оплата за реалізовані лісоматеріали власного виробництва згідно з умовами контракту № 16012017 від 16.01.2017р.

Покликання відповідача як на доказ фіктивності фірми-нерезидента на те, що компанією-нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP» з місцезнаходженням у Канаді перераховувались валютні кошти на адресу позивача через латвійський банк, не може враховуватися, оскільки фірма, яка зареєстрована в Канаді, здійснюючи свою діяльність в країнах Європи, не позбавлена права мати відкриті рахунки в банківській установі, розташованій у Латвії, та користуватись ними.

Щодо посилання податкового органу в акті перевірки на розміщену на офіційному веб-порталі Міністерства фінансів США (FinCEN) 13.02.2018р. негативну інформацію щодо ABLV Bank, засобами якого вчинялись фінансові операції на користь ТзОВ «ДОФ «Арбо» для закриття зобов`язань по зовнішньоекономічному контракту з «LINHEAVEN SALES LP», колегія суддів зазначає, що позивач не має будь-якого відношення до вказаного банку, ця фінансова установа обрана іноземним контрагентом, при цьому через рахунки цього банку на рахунок позивача, відкритий в AT «Ощадбанк», вчасно надходили валютні кошти за експортовані лісоматеріали.

Наведені в акті перевірки посилання податкового органу на розміщену на закордонних сайтах інформацію як на таку, що є негативною щодо банку ABLV Bank, є надуманими і не підтвердженими належними доказами.

Також такі публікації не можуть вважатися належними доказами по справі в розумінні ст.72 КАС України.

Окрім цього, з Акту документальної позапланової перевірки № 4072/14-09/31979936 від 06.03.2019р. вбачається, що перевіркою документів, відповідно до яких в бухгалтерському обліку позивача відображено фінансово-господарські операції з фірмою «LINHEAVEN SALES LP», не виявлено фінансових операцій, що підлягають обов`язковому та внутрішньому фінансовому моніторингу згідно з ст.15 Розділу III Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення».

Щодо посилання податкового органу в Акті перевірки на надану ДФС України інформацію листом № 24227/7/99-99-01-02-02-17 від 07.08.2018р. про фіктивність нерезидента «LINHEAVEN SALES LP», надану компетентним органом Канади, то такі не можуть бути враховані під час вирішення спору.

Листом № 1373/10/03-20-14-09-12 від 15.01.2019р. ГУ ДФС у Волинській обл. надано виписку з відповіді компетентного органу Канади щодо фірми «LINHEAVEN SALES LP». Між тим, надіслана виписка з відповіді компетентного органу Канади не завірена в установленому законом порядку, є неофіційним перекладом, не містить жодної інформації щодо відправника та одержувача, а також щодо дат відправлення та надходження інформації. Окрім цього, у наданій інформації зазначено про відсутність випадків порушення цією фірмою податкового законодавства Канади (Т.1, а.с.126-129).

Стосовно реєстрації фірми «LINHEAVEN SALES LP» за адресою, яка відома Податковій агенції Канади як місце розташування великої кількості фіктивних компаній, то сама по собі така інформація не заперечує можливості реєстрації й дійсних компаній та не може категорично свідчити про фіктивність компанії за ознакою місця її реєстрації.

В акті перевірки не вказано та не підтверджено будь-якими доказами, коли саме фірма «LINHEAVEN SALES LP» визнана фіктивною. Посилання на те, що про діяльність фірми «LINHEAVEN SALES LP» в Канаді нічого не відомо, не може свідчити про її фіктивність.

Разом з тим, факт реєстрації нерезидента підтверджено самим актом перевірки, в якому зазначено про те, що вказане товариство зареєстровано як командитне у Канадській провінції Альберта 05.04.2016р. Це також підтверджується копією посвідченого 20.12.2018р. нотаріусом перекладу засвідчених 10.10.2018р. Генеральним консульством України в м.Торонто (Канада) посвідчення 04.10.2018р. державного нотаріуса в провінції Онтаріо (Канада) електронного звіту про пошук торгової назви товариства «LINHEAVEN SALES LP» та копії Електронного звіту про пошук торгової назви товариства «LINHEAVEN SALES LP», отриманого 27.09.2018р. від Уряду провінції Альберти Реєстратора корпорацій Системи корпоративної реєстрації (Т.1, а.с.92-96).

Безпідставним є твердження відповідача про те, що за здійсненим у канадських базах даних та податкових системах пошуком щодо пана Ilias ОСОБА_1 не знайдено жодної податкової інформації, а також відсутня інформація щодо взаємозв`язку із компанією «LINHEAVEN SALES LP», оскільки в акті перевірки відповідачем не наведено інформації щодо заперечення директором фірми «LINHEAVEN SALES LP» паном Ilias Georgiou своєї причетності до підписання експортного контракту № 16012017 від 16.01.2017р. та заперечення засновниками цієї фірми своєї участі у її створенні та в її господарській діяльності.

При цьому, в угоді від 28.03.2016р. про створення обмеженого партнерства «LINHEAVEN SALES LP» (Т.1, а.с.85-87) зазначено, що це партнерство створене обмеженим партнером CYP SATURN LTD та генеральним партнером CEO CORONA LTD, від імені якого пан Ilias Georgiou підписав угоду про створення «LINHEAVEN SALES LP». Вказане спростовує використану в акті перевірки інформацію щодо непідтвердження взаємозв`язку пана Ilias ОСОБА_1 з компанією «LINHEAVEN SALES LP».

Окрім цього, діюче законодавство не встановлює обов`язок продавця перевіряти відомості щодо декларування контрагентами-покупцями своїх зобов`язань, виконання ними таких зобов`язань перед бюджетом їх країн реєстрації та наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, наявність у контрагента складських приміщень, людських ресурсів, подальший рух та використання експортованих позивачем товарів.

В частині висновків податкового органу про отримання позивачем грошових коштів у розмірі 1571442 грн. 75 коп. без виникнення необхідності відвантаження товару, що свідчить про отримання доходу товариством, який не пов`язаний з операційною діяльністю підприємства, а тому такий дохід повинен відображатись у статті «інші доходи» відповідно до ст.ст.6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затв. наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999р., колегія суддів враховує наступне.

Згідно з п.6.3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затв. наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999р., не визнаються доходами такі надходження від інших осіб як сума попередньої оплати продукції (товарів, робіт, послуг).

Наведене спростовує висновок відповідача про те, що позивачем повинні відображатись у складі доходів суми коштів, отримані на валютний рахунок з рахунку нерезидента.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що взаємовідносини між позивачем та фірмою-нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP» мали на меті настання реальних подій і позивачем до перевірки було надано всі первинні документи (вантажно-митні декларації, міжнародні товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, документи на закупівлю деревини, документи складського обліку, а також платіжні доручення про отримання іноземної валюти від вказаного нерезидента як попередню оплату за експортовані лісоматеріали), суми по яких були віднесені до складу доходів позивача, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток. Також ведення позивачем бухгалтерського обліку здійснювалось з врахуванням вимог, встановлених Положенням (стандартами) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», 16 «Витрати».

Таким чином, висновок податкового органу про відсутність фактичної реалізації лісоматеріалів фірмі «LINHEAVEN SALES LP» спростовується дослідженими під час судового розгляду первинними документами.

Як наслідок, грошові кошти по операції з надходження коштів 30.08.2018р. від «LINHEAVEN SALES LP» в сумі 30000 євро безпідставно кваліфіковано відповідачем як інші доходи, які призвели до отримання доходу позивачем, не пов`язаного з господарською діяльністю підприємства, через що доводи про заниження позивачем інших доходів в розмірі 990600 грн. за ІІІ квартал 2018 року за операціями із вказаним нерезидентом не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Стосовно наданої апелянтом інформації, яка отримана ним відповідно до листів Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України № 22307/7/99-99-20-02-01-17 від 22.07.2019р., № 28906/7/99-99-20-02-01-17 від 17.09.2019р., щодо дотримання вимог законодавства при вивезенні підприємством ТзОВ «ДОФ Арбо» за межі митної території України лісоматеріалів у 2017-2018 роках по контракту з компанією нерезидентом «LINHEAVEN SALES LP» колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Наведена у листах № 22307/7/99-99-20-02-01-17 від 22.07.2019р., № 28906/7/99-99-20-02-01-17 від 17.09.2019р. інформація не покладалася відповідачем в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019р.

Водночас, така зміна кваліфікації підстави прийняття рішення, як акту індивідуальної дії, суб`єктом владних повноважень в судових процедурах, є неприйнятною з огляду на принцип правової визначеності, який притаманний як судовим рішенням, так і рішенням суб`єктів владних повноважень. В іншому випадку це вже будуть інші правопорушення за інших підстав; запровадження позиції зміни підстав прийняття рішень після їх прийняття як способу реалізації владних управлінських функцій, призведе до свавілля суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що висновки відповідача щодо порушення позивачем вимог п.п.44.1, 44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.1.21 пункту 1, пп.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 п.2, пп.3.2 п.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., п.8 П(С)БО № 21 «Вплив змін валютних курсів», затв. наказом Міністерства фінансів України № 193 від 10.08.2000р., П(С)БО 16 «Витрати», затв. наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999р., п.п.5, 7 П(С)БО «Дохід», затв. наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999р., що призвело до заниження доходів, є безпідставними, а відтак спірне податкове повідомлення-рішення в оскаржуваній частині не ґрунтується на вимогах закону.

Інші висновки рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає підставними і обґрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам податкового законодавства, діючого на момент виникнення спірних відносин.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

При цьому висновок суду про неправомірність рішень податкового органу зроблено з дотриманням вимог КАС України, оскільки він, вживши заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, всебічно, повно та об`єктивно оцінив наявні у справі докази і постановив законне й обґрунтоване рішення.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. (правонаступником якого є Головного управління ДПС у Волинській обл.) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2019р. в адміністративній справі № 140/2419/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
І. І. Запотічний
Дата складення повного судового рішення: 05.02.2020р.