Справа № 580/270/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 лютого 2020 року справа № 580/270/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/270/20

товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій»

до Черкаської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, прийнято ухвалу.

20.01.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від13.12.2019 № 2-5354 «Про скасування рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 216 та від 17.04.2019 № 414» в частинах, якими було скасовані рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 216 «Про проведення конкурсу на визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси» та від 17.04.2019 № 414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси», та надано доручення департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради протягом 5 робочих днів звернутися до суду з позовом щодо розірвання договору на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси від 26.04.2019 № 1-26/04/19.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 22.01.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

В ухвалі зазначено, що позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом: надання нової редакції позовної заяви з її копіями відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі із зазначенням обґрунтування порушених відповідачем прав позивача з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та повноваження відповідача щодо скасування рішень виконавчого комітету, визначених частиною 9 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України заяви про залучення третьої особи; надання засвідчених у встановленому порядку доказів, на які позивач посилається у обґрунтування позовних вимог.

30.01.2020 позивачем подано заяву у порядку усунення недоліків з новою редакцією позовної заяви з додатками, у тому числі заявою про залучення третьої особи.

До матеріалів позовної заяви у новій редакції додано копії документів, що не засвідчено у встановленому порядку: зауваження до проекту рішення Черкаської міської ради від 17.04.2019 № 414; договору від 26.04.2019 №1-26/04/19; додатку № 1 до договору від 26.04.2019 № 1-25/04/19; додаткової угоди від 25.09.2019 №1 до договору від 26.04.2019 № 1-26/04/19; протоколу зборів учасників ТОВ «Сантехбудконструкція» від 01.08.2019 № 0801/19; статуту ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» затвердженого протоколом від 02.08.2019 № 0802/19, позаяк відсутня дата засвідчення.

Суд зазначає, що копію зауваження до проекту рішення Черкаської міської ради від 17.04.2019 № 414, що додано до первинної позовної заяви та до заяви, наданої у порядку усунення недоліків не засвідчено у встановленому порядку ні під час подання первинної позовної заяви ні під час подання заяви у порядку усунення недоліків.

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У новій редакції позовної заяви зазначено: «відповідно до Конституції України, будь-яка зацікавлена особа має право звернутись до суду з метою оскарження рішень і дій (бездіяльності) органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб. Таке правило є одним із основних способів контролю за відповідністю нормативно-правових актів держави актам, вищим за юридичною силою». Позивач зазначає, що рішення від 26.02.2019№ 216 та від 17.04.2019 № 414 виконавчого комітету є індивідуальними (ненормативними) актами, дія яких вичерпується їх виконанням. Позивач оскаржує рішення Черкаської міської ради Черкаської області восьмого скликання від 13.12.2019 № 2-5354 «Про скасування рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 216 та від 17.04.2019 № 414», що є нормативно-правовим актом, оскільки зачіпає права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, зокрема щодо здійснення діяльності з вивезення великогабаритних та ремонтних відходів з території міста Черкаси, забезпечуючи при цьому належні умови існування всієї громади міста Черкаси.

В ухвалі від 22.01.2020 зазначалось, що відповідно до пункту 18 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що нормативно-правовий акт акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, що встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Ухвалою від 22.01.2020 зазначалось, що позивач у тексті позовної заяви (8 сторінка) зазначає, що оскаржуване рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5354 є нормативно-правовим актом, проте не обґрунтовує зазначене твердження із наданням доказів.

Позивачем у позовній заяві, що надійшла у порядку усунення недоліків зазначено, проте не обґрунтовано твердження, що оскаржуване рішення є нормативно правовим актом, не зазначено які саме загальні правила регулювання однотипних відносин встановлює, змінює, припиняє (скасовує) оскаржуване рішення.

Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Позивачем у обґрунтуванням наявності порушеного права зазначено, що оскаржуване рішення суперечить встановленій законодавством забороні органам місцевого самоврядування втручатись у господарську діяльність суб`єкта господарювання, яким є позивач у справі, та призводить до безпідставного вчинення дій, спрямованих на розірвання договірних відносин між сторонами договору на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси від 26.04.2019 № 1-26/04/19, укладеного відповідно до скасованого рішення від 17.04.2019 № 414. У пункті 13 зазначеного Договору від 26.04.2019 № 1-26/04/19 передбачено умови розірвання договору: «Договір може бути достроково розірваним за згодою сторін, а також внаслідок односторонньої відмови від договору замовника, яка допускається у разі систематичного порушення виконавцем його умов (не менш як три порушення, встановлені за результатом контролю, проведеного замовником чи уповноваженими органами державного нагляду(контролю). Одностороння відмова замовника від договору допускається у разі вчинення виконавцем таких порушень: недотримання графіка вивезення побутових відходів (за винятком настання обставин непереборної сили), погодженого з органом місцевого самоврядування; невиконання вимог законодавства про відходи, санітарних норм і правил. Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, актів замовника, рішень конкурсної комісії; залучення до роботи на маршрутах водіїв, що не пройшли відповідної підготовки; більш як два випадки порушення водіями виконавця з власної вини вимог законодавства про дорожній рух; незабезпечення виконавцем належного контролю за технічним станом транспортних засобів; набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо працівника виконавця». У позові зазначено, що з боку позивача факти, перелічені вище, не мали місце під час виконання Договору, ініціатива розірвання відповідачем договірних відносин з позивачем є безпідставною.

Судом із змісту позовної заяви та копії договору встановлено, що станом на дату звернення до суду та дату подання заяви про усунення недоліків договір від 26.04.2019 №1-26/04/19 є чинним. Згідно пункту 2 статті 631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення. Господарський кодекс України містить термін «недійсність господарського зобов`язання». Згідно статтею 202 Господарського кодексу України визначено загальні умови припинення господарських зобов`язань: господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Згідно частини 1 статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до частини 2 статті 218 Цивільного кодексу України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Питання щодо наявності або відсутності підстав для розірвання договору вирішуються у порядку господарського судочинства.

Позивачем як у первинній позовній заяві, так і у заяві поданій у порядку усунення недоліків відсутнє обґрунтування порушеного права позивача оскаржуваним рішенням з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у контексті чинності договору від 26.04.2019 №1-26/04/19 та вирішення спорів, що виникають із спорів щодо розірвання договору у порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем до матеріалів заяви, поданої у порядку усунення недоліків додано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача виконавчого комітету Черкаської міської ради у одному примірнику.

Частиною 2 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статті 160, статті 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити термін залишення позовної заяви без руху.

Позовну заяву за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» до Черкаської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом:

- надання обґрунтування порушених відповідачем прав позивача з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; обґрунтування визначення оскаржуваного рішення як нормативно правового акта;

- надання засвідчених у встановленому порядку доказів, на які позивач посилається у обґрунтування позовних вимог.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова