Справа № 300/2373/19
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. справа № 300/2373/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 33276,41 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 33276,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг з пені перед бюджетом, який виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 33276,41 грн.

Ухвалою від 06.12.2019 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов до суду 26.12.2019 (а.с.35-37). Відповідно до відзиву відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог з мотивів безпідставності нарахування пені позивачу. Просив в задоволенні позову відмовити.

20.01.2020 позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача та вважає їх безпідставними (а.с.50, 51).

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки про борг від 28.11.2019 за ОСОБА_1 обліковується борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 33276,41 грн., в тому числі 0 грн. основного зобов`язання, 0 грн. штрафних санкцій, 33276,41 грн. пені (а.с.9).

Згідно виписки з інтегрованої картки платника податку та витягу з історії недоїмки платника податку, заборгованість ОСОБА_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування з несплаченої пені становить 33276,41 грн. (а.с.19-23).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 у справі №809/350/15, яка набрала законної сили, задоволено позов Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного та місцевих бюджетів в порядку, передбаченому Бюджетним кодексом України, податковий борг в сумі 52735,59 грн., згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 18.06.2014, яким відповідачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 52735,59 грн., в тому числі за основним платежем на суму 42052,47 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 10683,12 грн. (а.с.12-14).

На виконання вказаної постанови Івано-Франківським окружним адміністративним судом 25.08.2015 видано виконавчий лист №809/350/15 (а.с.15, 16). 30.03.2018 постановою заступника начальника відділу Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області закінчено виконавче провадження ВП №49034990 з примусового виконання виконавчого листа №809/350/15 у зв`язку з погашенням боргу згідно платіжного доручення №915 від 01.11.2017, повідомлення від 14.03.2018 та платіжного доручення №399 від 22.03.2018.

Позивачем на підставі пункту 59.4 статті 59 Кодексу надіслано відповідачу, на адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , податкову вимогу форми "Ф" за №747-25 від 04.07.2014 на суму 52735,59 грн., про що свідчить конверт та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою установи зв`язку УДППЗ "Укрпошта" про неможливість вручення даного листа адресату з причин: "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, вказана податкова вимога вважається надісланою (врученою) відповідачу (а.с.10, 11).

Позивач просить стягнути з відповідача податковий борг з пені в сумі 33276,41 грн. в дохід бюджету.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб віднесений до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1. статті 15 та підпункту 162.1.1. пункту 162.1. статті 162 Податкового кодексу України являється платником податку на доходи фізичних осіб у відповідності до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 у справі №809/350/15, яка набрала законної сили, задоволено позов Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного та місцевих бюджетів в порядку, передбаченому Бюджетним кодексом України, податковий борг з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 52735,59 грн., визначений податковим повідомленням-рішенням № від 18.06.2014 (а.с.12-14). На виконання вказаної постанови Івано-Франківським окружним адміністративним судом 25.08.2015 видано виконавчий лист №809/350/15 (а.с.15, 16).

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

30.03.2018 постановою заступника начальника відділу Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області закінчено виконавче провадження ВП №49034990 з примусового виконання виконавчого листа №809/350/15 від 25.08.2015 у зв`язку з погашенням боргу згідно платіжного доручення №915 від 01.11.2017, повідомлення від 14.03.2018 та платіжного доручення №399 від 22.03.2018 (а.с.17, 18, 47).

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно 59.4. 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено, позивачем на підставі пункту 59.4 статті 59 Кодексу надіслано відповідачу на адресу місця проживання податкову вимогу форми "Ф" за №747-25 від 04.07.2014 на суму 52735,59 грн., про що свідчить конверт та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою установи зв`язку УДППЗ "Укрпошта" про неможливість вручення даного листа адресату з причин: "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, вказана податкова вимога вважається надісланою (врученою) відповідачу у справі (а.с.10, 11).

Згідно підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Частиною 129.2 статті 129.1 Податкового кодексу України визначено, що у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Судом встановлено, що відповідачем відповідно до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного оскарження податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 18.06.2014, яке в судовому порядку також не оскаржувалось.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4 статті 129 Податкового кодексу України).

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (пункт 129.5 статті 129 Податкового кодексу України).

Отже доводи відповідача щодо нарахування пені на суму основного зобов`язання є безпідставними, оскільки розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань.

Як встановлено, згідно виписки з інтегрованої картки платника податку та витягу з історії недоїмки платника податку, заборгованість ОСОБА_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування з несплаченої пені становить 33276,41 грн. (а.с.19-23).

Суд зазначає, що у виписці з інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 вказані періоди, щодо яких нарахована пеня, зокрема з 01.07.2014 по 29.03.2018, дати, описи, коди операцій, суми операцій, суми, що сплачені до бюджету, недоїмка, суми нарахованої пені, залишок несплаченої пені, суми заборгованості та внесені суми на початок року.

Судом перевірено та встановлено, що пеня відповідачу нарахована з врахуванням погашеної суми боргу частинами за вказаний період з 01.07.2014 по 29.03.2018.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума 33276,41 грн. є податковим боргом відповідача, який не сплачено.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг з пені в сумі 33276,41 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок встановлений статтею 67 Конституції України.

Згідно пункту 87.11. статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 33276,41 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 33276,41 грн. податкового боргу, є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 33276,41 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 33276 (тридцять три тисячі двісті сімдесят шість) грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.