Справа № 548/2352/19
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2352/19
Провадження № 2-а/548/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

секретаря судового засідання - Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - Павелко Руслан Сергійович до інспектора роти №6 батальйону №1 УПП в м. Києві ДПП Сахнюк Богдана Івановича, треті особи: Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, Хорольський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти №6 батальйону №1 УПП в м. Києві ДПП Сахнюк Богдана Івановича (надалі по тексту - відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1736916 від 12.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 листопада 2019 року відповідачем відносно нього винесена оскаржувана постанова серії ЕАК №1736916, згідно якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Зазначає, що згідно вказаної постанови його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., за те, що він, керуючи ТЗ ACURA MDX, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Повітрофлотський, 49, здійснив рух по тротуару, чим порушив вимогу п.11.13 ПДР України, а також порушив вимогу п.2.4 ПДР - керування особою ТЗ, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, а у випадках, передбачених законодавством, - ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інкриміноване порушення правил дорожнього руху не вчиняв, адже не був водієм ТЗ, також вказує на відсутність доказів з приводу того, що на час розгляду справи про адміністратвне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР, адже патрульний не задокументував та не довів факту порушення позивачем ПДР, тому його вимоги щодо пред`явлення документів на ТЗ, посвідчення водія та страхового полісу вважає неправомірними. Окрім цього зазначає, що відповідно до абз.3 ч.2 ст.283 КупАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних взначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У позовній заяві позивач просив провести судовий розгляд за його відсутності та за відсутності його представника адвоката Руслана Сергійовича Павелка.

До позовної заяви, на підтвердження вказаних обставин позивачем додано доказ у вигляді фотокопії другого примірника електронної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1736916 від 12.11.2019 року.

ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Натомість від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, Поліщука Павла Павловича, право представництва якого підтверджується належним чином завіреною копією довіреності, доданою до матеріалів справи, надійшло пояснення, у якому він просив у задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що викладені в позовній заяві твердження відповідача не відповідають дійсності, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та у спосіб, визначені КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справи. Також вказав, що відповідно до ПДР, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, а не виконання свого обов`язку та не пред`явлення для перевірки вищевказаних документів, вказує на правомірність винесеної постанови, тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи неявку учасників справи, суд проводить судове засідання, керуючись положеннями ч.4 ст. 229 КАС України.

ІV.ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно оскаржуваної постанови 12.11. 2019 року інспектором рот №6 батальйону №1 УПП в м. Києві ДПП Сахнюком Богданом Івановичем було винесено постанову серії ЕАК № 1736916 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Згідно постанови ОСОБА_2 , керуючи ТЗ ACURA MDX, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Повітрофлотський, 49, здійснив рух по тротуару, чим порушив вимогу п.11.13 ПДР України, а також порушив вимогу п.2.4 ПДР - керування особою ТЗ, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, а у випадках, передбачених законодавством, - ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнків наземних ТЗ, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

В постанові відомостей про наявність додатків до постанови немає, однак наявні дані про відмову позивача від отримання копії постанови.

V.НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п. 1 ч. 1 ст. 19 згаданого Кодексу України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР , ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.11.13 ПДР Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно з п.2.1 (а,б,ґ) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс.

Окрім цього, відповідно до п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

У п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Частини 1-3 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У ч. 4 ст. 258 КУпАП зазначається, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 283 цього кодексу постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази,які є у справі,за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,всебічному,повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім цього, у ч.2 ст. 77 КАСУ зазначається, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 5 ст. 242 КАСУпри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Суд, констатує, що відносно позивача постанову за порушення п.11.13 ПДР винесено не було і, таким чином, його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, яке пред`являлось йому перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Окрім цього, Суд звертає увагу на те, що відповідачем належним чином не задокументовано факт порушення позивачем ПДР, а також на те, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що є порушення вимог ст. 283 КУпАП.

Сама по собі постанова серії ЕАК № 1736916 від 12.11.2019 року не може бути доказом вини позивача, так як вона є предметом оскарження.

Безпосереднє сприйняття відповідачем факту вчинення позивачем правопорушення не є доказом вини позивача, так як КУпАП, згідно наведених вище судом даних, чітко визначає, що може бути доказами по справі.

Таким чином, суд доходить висновку, що відсутні належні та допустимі докази факту вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушень вимог п. 11.13 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу свідчить про недоведеність порушення позивачем ч.1 ст. 122 КУпАП, а також вказує на неправомірність вимоги відповідача щодо пред`явлення документів, і як наслідок доводить неправомірність винесеної постанови за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Крім цього, Суд посилається на ч. 2 ст. 77 КАСУ, в якій зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вище викладені позиції узгоджуються безпосередньо з правовими позиціями, викладеними у Постанові ВС у справі №686/11314/17 від 15.03.2019 року та у Постанові ВС у справі №338/1/17 від 26 квітня 2018 року.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 6,10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1736916 від 12.11.2019 року, винесену інспектором роти №6 батальйону №1 УПП в м. Києві ДПП Сахнюком Богданом Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,;

відповідач: інспектор роти №6 батальйону №1 УПП в м. Києві ДПП Сахнюк Богдан Іванович, вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ, 03151;

треті особи: - Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, код за , вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ, 03151;

- Хорольський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області, код за , 37800, м. Хорол, вул. Незалежності, 21А.

Головуючий: