Справа № 2-а-2644/10/1970
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

04 лютого 2020 року

справа №2-а-2644/10/1970

адміністративне провадження №К/9901/458/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів: Пасічник С. С., Юрченко В. П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 (суддя Чепенюк О. В.)

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 (судді - Попка Я. С., Хобор Р. Б., Сеника Р. П.)

у справі № 2а-2644/10/1970

за позовом Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод"

до Головного управління ДФС у Тернопільській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 19.07.2010 Державне підприємство «Ковалівський спиртовий завод» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області (Монастириське відділення) (далі - податковий орган, правонаступником є Головне управління ДФС у Тернопільській області, відповідач у справі) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № 76//0 від 05.07.2010 про зменшення Підприємству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 122 732 грн за квітень 2010 року.

2. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

3. Верховний Суд від 02.04.2019 ухвалиа постанову, якою касаційну скаргу Підприємства задовольнив частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013 скасував, справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

Повертаючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій, при ухваленні судових рішень, не надали належної правової оцінки доводам Підприємства та наданим на їх підтвердження доказам, не дослідили обставин, які підтверджують або спростовують реальність здійснення господарських операцій, а лише обмежились доводами податкового органу щодо неможливості контрагентів Підприємства здійснювати господарську діяльність.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. 01.08.2019 Тернопільський окружний адміністративний суд ухвалив рішення, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019, про задоволення позову в повному обсязі, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № 76//0 від 05.07.2010.

5. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарської операції з придбання товару в межах господарської діяльності суб`єктів господарювання, оплата вартості товару, правомірність формування даних податкового обліку на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам закону.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на незастосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2019

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі № 2а-2644/10/1970, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Підприємства.

7. Одночасно з касаційною скаргою відповідач подав заяву про заміну сторони у справі, а саме просив замінити відповідача Головне управління ДФС у Тернопільській області на Головне управління ДПС у Тернопільській області у зв`язку з реорганізацією установи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537. Суд визнає наявними підстави для задоволення заяви податкового органу та здійснює заміну відповідача у справі відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України.

8. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державне підприємство «Ковалівський спиртовий завод» з 25.12.1991 зареєстроване як юридична особа, знаходилося на обліку як платник податків у Бучацькій об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області, зареєстроване платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №26562581, виданого 22.04.2004. Насьогодні перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області.

У період з 02.06.2010 по 15.06.2010 інспекторами Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції, на підставі наказу від 11.05.2010 № 122 та направлень на проведення перевірки, проведено позапланову виїзну перевірку Підприємства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2010 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось за лютий 2010 року, за результатами якої складено акт від 21.06.2010 №260/23-00375059 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог абзацу 1 пункту 1.4 статті 1, пункту 1.8 статті 1, абзацу 4 підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абзацу 38 частини другої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, статей 203, 228 Цивільного кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за березень 2010 року на суму 122733,00 грн.

05.07.2010 податковим органом на підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №76//0, яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість за березень 2010 року на 122 732,00 грн.

Досліджуючи господарські операції, за результатами яких Підприємством сформовано податковий кредит, суди попередніх інстанцій встановили, що між Підприємством (покупцем) та продавцями Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоукрбуд-5», Приватним підприємством «Укрбудінвест плюс», а також із СГ « Кулеші М.М. » укладені договори на постачання ними меляси бурякової з метою здійснення Підприємством своєї безпосередньої господарської діяльності, передбаченої його Статутом.

09.10.2008 між Підприємством (покупцем) і Приватним підприємством «Укрбудінвест плюс» (продавець) укладено договір на поставку окремими партіями меляси бурякової, 29.05.2009 укладено додаткову угоду №1 до договору №8 від 09.10.2008 про поставку меляси бурякової у загальній кількості 3000 тон на загальну суму 2130000,00 грн, за ціною 710,00 грн за 1 т. На виконання цього договору позивач у червні 2009 року отримав 326,10 т. меляси на загальну суму 231 680,10 грн, у тому числі ПДВ 38 613,35 грн, що підтверджується видатковою накладною від 22.06.2009. На вказану фінансово-господарську операцію Приватним підприємством «Укрбудінвест плюс» виписано податкову накладну №14 від 22.06.2009 на суму 231680,10 грн, у тому числі ПДВ 38 613,35 грн. Оплата за вказаний товар проведена позивачем 03.02.2010 у безготівковій формі в частині 27 200 грн, у тому числі ПДВ 4533,33 грн, згідно з платіжним дорученням № 80 від 03.02.2010. По даній господарській операції податок на додану вартість у загальній сумі 38613,35 грн включений Підприємством у податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2009, а у березні 2010 до складу бюджетного відшкодування віднесено ПДВ у сплаченій частині в сумі 4533,33 грн.

Суди попередніх інстанцій дослідили Статут Приватного підприємства «Укрбудінвест плюс», який пройшов державну реєстрацію 16.10.2006, та встановили, що предметом господарської діяльності підприємства є широкий спектр видів різної діяльності, серед якої гуртова та роздрібна торгівля, в тому числі продовольчими чи непродовольчими товарами; агентська, комісійна, консигнаційна, брокерська, ділерська, торгово-закупівельна, постачально-збутова, посередницька діяльність на території України та за її межами тощо (розділ 3 Статуту). Цим суди спростовують твердження Інспекції про те, що продаж меляси бурякової не відповідає зареєстрованим видам економічної діяльності підприємства; податковим органом враховано лише окремі види діяльності, які були зазначені у витязі з ЄДРПОУ щодо цього контрагента.

Матеріали адміністративної справи щодо даної господарської операції містять докази транспортування (перевезення) меляси: товарно-транспортні накладні за червень 2009 року за №1-№9 із зазначенням відомостей про автопідприємство ПП Наконечний, замовника, вантажовідправника ТОВ «Галс ЛТД», вантажоодержувача ДП «Ковалівський спиртовий завод», переадресування ПП «Укрбудінвест плюс», відомостей про автомобіль, ватаж, відпуск меляси, пункт навантаження та розвантаження.

09.10.2008 укладено договір між Підприємством (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоукрбуд-5» про поставку окремими партіями власним транспортом з цукрових заводів мелясу бурякову; до договору укладено додаткові угоди №7 від 02.10.2009, №2 від 05.01.2010, №4 від 20.01.2010 про поставку меляси бурякової в загальній кількості 4000 т на загальну суму 3000000,00 грн за ціною 750,00 грн за тонну, 800 т на загальну суму 688000,00 грн за ціною 860,00 грн за тонну, 100 т на загальну суму 92500,00 грн за ціною 925,00 грн за тонну відповідно. На виконання цього договору позивач у лютому 2010 року отримав по двох видаткових накладних від 09.02.2010 та 15.02.2010 мелясу у кількості 152,190 т на загальну суму 117 186,30 грн, у тому числі ПДВ 19 531,05 грн, та 100 т на загальну суму 77 000,00 грн, у тому числі ПДВ 12 833,33 грн відповідно. На вказану поставку ТОВ «Житлоукрбуд-5» виписало податкові накладні № 4 від 09.02.2010 на суму 117186,30 грн, у тому числі ПДВ 19 531,05 грн, №5 від 15.02.2010 на суму 74892,00 грн, у тому числі ПДВ 12 482,00 грн, №6 від 15.02.2010 на суму 2108,00 грн, у тому числі ПДВ 351,33 грн. Оплата за вказаний товар проведена позивачем 03.02.2010 та 10.02.2010 на підставі платіжних доручень №88, №100 на суму 75000,00 грн та 76000,00 грн відповідно. По даній господарській операції ПДВ у загальній сумі 32364,38 грн включений Підприємством у податковий кредит з ПДВ за лютий 2010, а у березні 2010 до складу бюджетного відшкодування віднесено ПДВ у сплаченій частині в сумі 25166,67 грн.

Суди попередніх інстанцій дослідили Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоукрбуд-5», який пройшов державну реєстрацію 30.06.2009, та встановили, що предметом господарської діяльності підприємства є широкий спектр різних видів діяльності, серед якої торгово-посередницька та торгово-закупівельна діяльність, виїзна, комісійна, гуртово-роздрібна, дрібно-роздрібна торгівля продовольчими та непродовольчими товарами; посередницька діяльність на комерційній основі, інші види діяльності не заборонені законом (розділ 5 Статуту). Наведене за позицією судів попередніх інстанцій спростовує твердження Інспекції про те, що продаж меляси бурякової не відповідає зареєстрованим видам економічної діяльності підприємства.

Матеріали адміністративної справи щодо даної господарської операції містять докази транспортування (перевезення) меляси: товарно-транспортні накладні за лютий 2010 року за №64-72, №74-№77 із зазначенням відомостей про автопідприємство, замовника, вантажоодержувача - ДП «Ковалівський спиртовий завод», вантажовідправника ДП «Ковалівський спиртовий завод», відомостей про автомобіль, причеп, ватаж, відпуск меляси, пункт навантаження та розвантаження.

09.10.2008 між Підприємством (покупець) і СГ «Кулеші М. М .» укладено договір про поставку окремими партіями з українських цукрових заводів меляси бурякової у кількості 4000 т на загальну суму 2800000,00 грн за ціною 700,00 грн за тонну. 29.12.2009 та 04.01.2010 укладено додаткові угоди №22 та №1 про поставку меляси бурякової в загальній кількості 200 т на загальну суму 170000,00 грн за ціною 850,00 грн за тонну, 800 т на загальну суму 688000,00 грн за ціною 860,00 грн за тонну, 1000 т на загальну суму 850000,00 грн за ціною 850,00 грн за тонну відповідно. На виконання цього договору та додаткових угод позивач у лютому 2010 року отримав по видаткових накладних від 03.02.2010 мелясу у кількості 74,630 т на загальну суму 63435,50 грн, у тому числі ПДВ 10572,58 грн, від 04.02.2010 мелясу у кількості 37,630 т на загальну суму 31985,50 грн, у тому числі ПДВ 5330,90 грн, від 05.02.2010 - у кількості 38990 т на загальну суму 33141,50 грн, у тому числі ПДВ 5523,58 грн, від 06.02.2010 - у кількості 80,350 т на загальну суму 66759,00 грн, у тому числі ПДВ 11126,50 грн, від 09.02.2010 - у кількості 74,630 т на загальну суму 68297,50 грн, у тому числі ПДВ 11382,92 грн, від 10.02.2010 - у кількості 20,680 т на загальну суму 17578,00 грн, у тому числі ПДВ 2929,67 грн, 10.02.2010 - у кількості 78,860 т на загальну суму 69396,80 грн, у тому числі ПДВ 11566,14 грн, від 12.02.2010 - у кількості 20,000 т на загальну суму 17600,00 грн, у тому числі ПДВ 2933,33 грн, 13.02.2010 - у кількості 43,060 т на загальну суму 37892,80 грн, у тому числі ПДВ 6315,47 грн, від 14.02.2010 - у кількості 42,000 т на загальну суму 36960,00 грн, у тому числі ПДВ 6160,00 грн, від 15.02.2010 - у кількості 78,110 т на загальну суму 68736,80 грн, у тому числі ПДВ 11456,14 грн, від 16.02.2010 - у кількості 39,510 т на загальну суму 34768,80 грн, у тому числі ПДВ 5794,80 грн, 17.02.2010 - у кількості 40,000 т на загальну суму 35200,00 грн, у тому числі ПДВ 5866,67 грн, від 19.02.2010 - у кількості 21,700 т на загальну суму 18662,00 грн, у тому числі ПДВ 3110,33 грн.

На вказані поставки СГ «Кулеші М.М.» виписало податкові накладні від 03.02.2010 №16 на загальну суму 63435,50 грн, у тому числі ПДВ 10572,58 грн, від 04.02.2010 № 17 на загальну суму 31985,50 грн, у тому числі ПДВ 5330,90 грн, від 05.02.2010 №18 на загальну суму 33141,50 грн, у тому числі ПДВ 5523,58 грн, від 06.02.2010 №19 на загальну суму 66759,00 грн, у тому числі ПДВ 11126,50 грн, від 09.02.2010 №20 на загальну суму 68297,50 грн, у тому числі ПДВ 11382,92 грн, від 10.02.2010 №21 на загальну суму 17578,00 грн, у тому числі ПДВ 2929,67 грн, 10.02.2010 №22 на загальну суму 69396,80 грн, у тому числі ПДВ 11566,14 грн, від 12.02.2010 №23 на загальну суму 17600,00 грн, у тому числі ПДВ 2933,33 грн, 13.02.2010 №24 на загальну суму 37892,80 грн, у тому числі ПДВ 6315,47 грн, від 14.02.2010 №25 на загальну суму 36960,00 грн, у тому числі ПДВ 6160,00 грн, від 15.02.2010 №26 на загальну суму 68736,80 грн, у тому числі ПДВ 11456,14 грн, від 16.02.2010 №27 на загальну суму 34768,80 грн, у тому числі ПДВ 5794,80 грн, 17.02.2010 №28 на загальну суму 35200,00 грн, у тому числі ПДВ 5866,67 грн, від 19.02.2010 №29 на загальну суму 18662,00 грн, у тому числі ПДВ 3110,33 грн.

Оплата за вказаний товар проведена позивачем у безготівковому порядку відповідно до платіжних доручень № 87 від 03.02.2010 на суму 85000,00 грн, №90 від 04.02.2010 на суму 80000,00 грн №93 від 09.02.2010 на суму 110000,00 грн, №101 від 10.02.2010 на суму 88000,00 грн, №110 від 11.02.2010 на суму 87200,00 грн, № 113 від 12.02.2010 на суму 88000,00 грн, №123 від 17.02.2010 на суму 15000,00 грн, №214 від 18.02.2010 на суму 5000,00.

По даній господарській операції ПДВ у загальній сумі 100069,05 грн включений ДП «Ковалівський спиртовий завод» у податковий кредит з ПДВ за лютий 2010, а у березні 2010 до складу бюджетного відшкодування віднесено ПДВ у сплаченій частині в сумі 93033,33 грн.

Матеріали адміністративної справи щодо даної господарської операції містять докази транспортування (перевезення) меляси: товарно-транспортні накладні за лютий 2010 року за №35-№73 із зазначенням відомостей про автопідприємство, замовника, вантажоодержувача - ДП «Ковалівський спиртовий завод», вантажовідправника СГ « Кулеші М.М. », відомостей про автомобіль, причеп, ватаж, відпуск меляси, пункт навантаження та розвантаження.

Суди попередніх інстанцій встановили, що кожен з контрагентів позивача на момент вчинення господарських операцій були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, перебували на обліку як платники податків та були зареєстровані платниками податку на додану вартість. Кожна поставка окремих партій товару - меляси бурякової, оформлені належними первинними документами, що засвідчують факти виконання зобов`язань сторін за договорами.

Судами досліджено та встановлено, що виробником меляси бурякової (патоки) є лише цукрові заводи, отже факт наявності договірних відносин щодо продажу меляси між ТОВ «Житлоукрбуд-5» і ТОВ «Чортківський цукровий завод» свідчить про фактичну можливість купівлі спірного товару та її подальшого перепродажу.

Суди попередніх інстанцій встановили, що кожна з поставок меляси бурякової була оформлена видатковими накладними, які містять необхідні реквізити та відомості про зміст господарської операції у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704. Факт перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними, з яких слідує, що відвантаження здійснювалось в місті Ланівці Лановецького району Тернопільської області, в селищі міського типу Козова Козівського району Тернопільської області та в місті Чорткові Чортківського району Тернопільської області та доставлялось в село Ковалівка Монастириського району Тернопільської області транспортом ДП «Ковалівський спиртовий завод».

Викладені обставини підтверджують наявність руху активів від виробника меляси (цукрові заводи) через посередників (ПП «Укрбудінвест плюс», ТОВ «Житлоукрбуд-5», СФГ « Кулеші М. М. ») до кінцевого споживача (ДП «Ковалівський спиртовий завод»), що обумовлює реальність здійснення господарських операцій.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, вказує на неврахування судами доводів контролюючого органу щодо особливостей договірних відносин, наявність додаткових угод, та факт не надання Підприємством до перевірки на виконання договору копії документа про якість на мелясу отриману від ПП «Укрбудінвест плюс», вказує на відсутність ТТН на час проведення перевірки тощо.

11. Позивачем відзив на касаційну скаргу контролюючого органу до Суду не наданий, що не перешкоджає перегляду судових рішень.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Закон України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

12.1. Пункти 1.7, 1.8 статті 1

податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом;

бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв`язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

12.2. Абзаци 3, 4 підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов`язань.

12.3. Абзаци 1, 2 пункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

12.4. Абзац 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

13. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

13.1. Стаття 1

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

13.2. Частина друга статті 3

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

13.3. Частини перша та друга статті 9

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

15. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

16. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

17. Договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Виконання господарської операції пов`язане не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

18. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

20. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

21. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України та іншим обставинами, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

22. В результаті господарських операцій з трьома контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі.

23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що господарські відносини між позивачем та контрагентами мали реальний характер, придбані товари використані позивачем у власній господарській діяльності, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та були належним чином відображені у податковій звітності.

24. Суди попередніх інстанцій дослідили постанови заступника начальника ВР КС СВ ПМ ДПА в Тернопільській області від 16.11.2010 та від 20.11.2010 про відмову у порушенні кримінальних справ стосовно посадових осіб Підприємства за фактом вчинення замаху, спрямованого на незаконне заволодіння коштами Державного бюджету України за лютий-березень 2010 року у зв`язку із завищенням бюджетного відшкодування податку на додану вартість за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України, у зв`язку із відсутністю в їх діях складу злочину, та дійшли висновку про те, що податковим органом не доведено недобросовісності платника податків, а вчиненні ним господарські операції не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

25. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, детально досліджено господарські операції позивача з вищезазначеними контрагентами, за якими позивачем було сформовано податковий кредит, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом як в акті перевірки так і апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі (аналогічні тим, що були зазначені в апеляційній скарзі) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

27. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу податкового органу слід залишити без задоволення.

28. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

29. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі №2а-2644/10/1970 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: С. С. Пасічник

В. П. Юрченко