Справа № 337/229/20
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН №337/229/20
Провадження №2-а/337/17/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Шелудько О.О.

позивача ОСОБА_1 Р ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського 1 батальйону 1 роти Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Шудрик Катерини Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21.01.2020р. до суду надійшов зазначений адміністративний позов, в якому позивач просить скасувати постанову серії ЕАК №1899285 від 24.12.2019р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Позов мотивує тим, що 24.12.2019р. інспектором поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Шудрик К.О. винесена постанова ЕАК №1899285 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 24.12.2019р. о 13.31год. в м. Запоріжжя на вул.Хортицьке шосе біля буд.3, керуючи автомобілем ЗАЗ 110218 державний номер НОМЕР_1 , на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, перебуваючи на смузі, з якої робиться поворот, здійснив рух прямо, чим порушив п.16.10 ПДР України.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки він не вчиняв даного правопорушення, тому що не здійснював зупинки свого транспортного засобу, не створював перешкод транспортним засобам, що рухались за ним по тій самій смузі, тому правомірно проїхав прямо, а не в напрямку, що вказує стрілка.

Також посилається на те, що відповідачем порушена процедура розгляду адміністративного матеріалу, зокрема, інспектор не роз`яснила йому права і обов`язки, передбачені Конституцією України та КУпАП; відмовила йому в задоволенні клопотання про відкладання розгляду справи, чим позбавила можливості скористатися юридичною допомогою; постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст.283, 284 КУпАП та не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення; постанова не містить відомостей щодо фіксації правопорушення. Відповідач обмежився лише формальним складанням постанови.

Ухвалою суду від 22.01.2020р. адміністративний позов було залишено без руху, позивачу ОСОБА_3 надано строк для усунення недоліків подання доказів, що підтверджують обставини отримання позивачем копії оскаржуваної постанови поштовим зв`язком або подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом.

27.01.2020р. позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.01.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання на 04.02.2020р. за участю сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач - інспектор поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Шудрик К.О. в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Клопотань про відкладання розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за наявними доказами.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 24.12.2019р. інспектором поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Шудрик К.О. винесена постанова ЕАК №1899285 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 24.12.2019р. о 13.31год. в м. Запоріжжя на вул.Хортицьке шосе біля буд.3, керуючи автомобілем ЗАЗ 110218 державний номер НОМЕР_1 , на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, перебуваючи на смузі, з якої робиться поворот, здійснив рух прямо, чим порушив п.16.10 ПДР України.

Вказана постанова була отримана позивачем поштовим зв`язком 11.01.2020р.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та 21.01.2020р. звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП України, відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача - інспектора поліції Шудрик К.О. від 24.12.2019р. про притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В даному випадку суд вважає, що відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття нею вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, ст.72 КАС України на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху України, які передбачені диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема, в силу його умисних протиправних дій.

Як вже зазначалось вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.16.10 ПДР, а саме за те, що він на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, перебуваючи на смузі, з якої робиться поворот, здійснив рух прямо.

Відповідно до п.16.10 ПДР України на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі.

Отже, водій зобов`язаний рухатись у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, лише у випадку, якщо зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі. В іншому випадку водій має право рухатись прямо на зелений сигнал світлофора.

Позивачем в судовому засіданні не заперечувалось, що він рухався на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією (поворот праворуч), яка була ввімкнута, він перебував на правій смузі, з якої робиться поворот праворуч, і проїхав перехрестя прямо на дозволений сигнал світлофору.

Водночас позивач наполягав на тому, що він не здійснював зупинку свого автомобілю на світлофорі, а лише пригальмував. При цьому позаду нього, по тій самій смузі, рухався автомобіль патрульної поліції, але поворот праворуч на патрульному автомобілі він не бачив, перешкод для руху патрульного автомобілю не чинив.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів, що позивач, який рухався на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією (поворот праворуч), перебуваючи на правій смузі, з якої робиться поворот праворуч, здійснив зупинку свого автомобілю на заборонений сигнал світлофору, і тим самим створив перешкоди для руху іншим транспортним засобам, що рухалися за ним по тій самій смузі та мали намір повернути праворуч.

Жодного доказу на спростування тверджень позивача не надано.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідач суду не подав.

При ухваленні рішення суд не бере до уваги доводи позивача про порушення інспектором поліції порядку розгляду адміністративного матеріалу, визначеного ст.279 КУпАП (не задоволення клопотань, позбавлення права на правову допомогу тощо), оскільки на підтвердження цих доводів суду не надано жодних належних та допустимих доказів. Крім того, такі процедурні порушення у випадку їх доведення не є самостійною підставою для визнання рішення суб`єкта владних повноважень незаконним.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Суд вважає, що інспектор патрульної поліції Шудрик К.О. як суб`єкт владних повноважень при накладанні адміністративного стягнення на позивача діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушила вимоги ст.19 Конституції України, тому прийняте нею рішення про накладання адміністративного стягнення є протиправними і підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченогоза ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,122,245,222,268,276,278,279,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до поліцейського 1 батальйону 1 роти Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Шудрик Катерини Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову інспектора поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Шудрик Катерини Олександрівни серії ЕАК №1899285 від 24.12.2019р. про накладання на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. -скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Сидорова