Справа № 1.380.2019.007064
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.007064
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Кіцака М.С.

представника відповідача - Павліша О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач 1, ГУ ДПС у Львівській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2, ДПС України), у якій з урахуванням уточнень до позовних вимог просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області № 1344235/ від 04.12.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №9 від 15.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних та № 1344226/ від 04.12.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №10 від 17.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 9 від 15.01.2019 та № 10 від 17.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачем було складено та направлено на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 9 від 15.01.2019 та № 10 від 17.01.2019. 23.01.2019 та 30.01.2019 позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних з підстав, що обсяг постачання товару/послуги 0203 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПП. Позивач вказує, що на виконання вище зазначених вимог, ним було надано пояснення та документи на підтвердження здійснення реальності господарських операцій. Проте, відповідач 1 прийняв рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання позивачем копій документів. Стверджує, що позивач не відповідає жодному з критеріїв визначених у пп. 1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Окрім того, відповідачами не спростовано встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємством правочинів, не досліджувалися фактичні обставини щодо змісту та умов договору, зобов`язань сторін. З огляду на викладене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що причиною відмови у реєстрації податкових накладних було ненадання документів. З огляду на викладене, відповідач вважає, що у комісії були законні підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, а тому рішення є правомірними.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 21.01.2020 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши подані суду письмові докази, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 14.08.2008 . Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є: виробництво м`яса (код КВЕД 10.11), оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (код КВЕД 46.32).

23.01.2019 ФОП ОСОБА_1 за результатом здійсненої господарської операції відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України склав та направив засобами електронного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних для реєстрації податкову накладну №9 від 15.01.2019.

30.01.2019 ФОП ОСОБА_1 за результатом здійсненої господарської операції відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України було складено та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних для реєстрації податкову накладну №10 від 17.01.2019.

23.01.2019 та 30.01.2019 через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України позивачем отримано квитанції, у яких містилась інформація про зупинення реєстрації податкових накладних № 9 від 15.01.2019 та № 10 від 17.01.2019 відповідно до пункту 201.16 ст.201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару /послуги 0203 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

ФОП ОСОБА_1 відповідно до п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України направив до ДФС України в електронному вигляді:

повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 6 від 28.11.2019 щодо податкової накладної №9 від 15.01.2019, у якому пояснив, що він здійснює закупку свиней за прямими контрактами укладеними з провідними фермами України. Послуги з перевезення, забою, а також інші послуги надає ТОВ «ЛембергМіт», послуги по обвалці, по лізовці, а також інші послуги надає ТОВ «ТД «ЛембергМіт». Одночасно з даним повідомленням надіслано 37 документів довільного формату із вкладеними сканкопіями документів, що підтверджують реальність здійснення операцій, а саме: договір підряду, договір перевезення, договори поставок, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, оборотно-сальдові відомості, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), довіреності, декларація виробника;

повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №5 від 27.11.2019 щодо податкової накладної №10 від 17.01.2019, у якому пояснив, що він здійснює закупку свиней за прямими контрактами укладеними з провідними фермами України. Послуги з перевезення, забою, а також інші послуги надає ТОВ «ЛембергМіт», послуги по обвалці, по лізовці, а також інші послуги надає ТОВ «ТД «ЛембергМіт». Одночасно з даним повідомленням надіслано 62 документа довільного формату із вкладеними сканкопіями документів, що підтверджують реальність здійснення операцій, а саме: договір підряду, договір перевезення, договори поставок, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, оборотно-сальдові відомості, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), довіреності, декларація виробника.

Відповідні пояснення та документи ФОП ОСОБА_1 було доставлено до ДПС України, збережено на центральному рівні, що підтверджується квитанціями № 1 від 27.11.2019 та від 28.11.2019.

04.12.2019 комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення № 1344235/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 15.01.2019 та рішення № 1344226/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 17.01.2019, з підстав ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідачів про відмову у реєстрації податкових накладних, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з п.п. а, б п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно з приписами норми п.187.1 ст.187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341, далі - Порядок №1246).

Згідно із пунктом 2 цього Порядку податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку (пункт 11 Порядку №1246).

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200.1.3 і 200.1.9 статті 201 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації / зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 12 Порядку № 1246).

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

Відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Цією постановою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За визначенням термінів, наведеному в пункті 1 Порядку № 117: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 117 податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/ розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0,20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5 Порядку № 117).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6 Порядку № 117).

Порядком № 117, передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. (пункт 12 Порядку № 117).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. (пункт 13 Порядку № 117).

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (пункт 14 Порядку № 117).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 15 Порядку № 117).

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 16 Порядку № 117).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункт 18 та пункт 19 Порядку № 117).

Відповідно до п. 20 Порядку № 117 зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п.21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі (пункт 22 Порядку № 117).

Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня. (пункт 23 Порядку № 117).

З вищенаведених норм права слідує, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення п.п.6 та 7 Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків фіскальних органів.

Як вбачається із змісту квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.01.2019 та від 30.01.2019 підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача № 9 від 15.01.2019 та № 10 від 17.01.2019 було те, що обсяг постачання товару/послуги 0203 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Тобто, відповідачем застосовано формулювання, яке п.п. 6 та 7 Порядку № 117 не передбачено, а відтак реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Так, у пункті 10 Порядку № 117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Державна фіскальна служба України листом від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 визначила критерії ризиковості платника податку.

Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Відповідно до підпунктом 2.1 пункту 2 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення критерії ризиковості здійснення операцій, якщо обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Вирішуючи питання щодо законності рішень відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних, суд надав оцінку рішенням (діям) щодо зупинення реєстрації цих податкових накладних позивача, які за своїм змістом є передумовою для прийняття відповідачем оскаржуваних у даній справі рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

У квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вказано, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача № 9 від 15.01.2019 та № 10 від 17.01.2019 було те, що обсяг постачання товару/послуги 0203 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Під час розгляду справи судом, відповідачами не було надано суду жодних доказів стосовно приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

При цьому, встановити із наявних у матеріалах справи квитанцій від 23.01.2019 та від 30.01.2019, які саме із перелічених критеріїв пп. 1.6. п.1. "Критеріїв ризиковості платника податку" стосуються саме позивача, неможливо.

Також контролюючим органом не зазначено, що саме слугувало підставою для зупинення реєстрації податкових накладних у відповідності до вищезгаданого критерію, натомість міститься лише загальне посилання на те, що обсяг постачання товару/послуги 0203 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Таким чином, зупинення реєстрації податкових накладних здійснено на підставі припущення про ймовірність, яка не підтверджена жодними доказами, включаючи матеріалами перевірки, звірки, аналізу первинної документації про невідповідності фактичного обсягу придбаного товару з обсягом його постачання.

Верховний суд у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 року у справі №821/1173/17 зазначив, що: «… можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на невідповідність спірного рішення відповідача вимогам статті 2 КАС України щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості, оскільки можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення вимог фіскальним органом.

У даному випадку у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної, фіскальним органом запропоновано позивачу «надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.» З наведеного убачається, що контролюючим органом не визначено чітких вимог до позивача, натомість використано загальні фрази положень Порядку №117, тобто викладена загальна норма без зазначення документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних.

Не зважаючи на зазначене, позивач на вимогу контролюючого органу направив в електронному вигляді повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 6 від 28.11.2019 щодо податкової накладної №9 від 15.01.2019 та № 5 від 27.11.2019 щодо податкової накладної №10 від 17.01.2019, у яких пояснив, що він здійснює закупку свиней за прямими контрактами укладеними з провідними фермами України. Послуги з перевезення, забою, а також інші послуги надає ТОВ «ЛембергМіт», послуги по обвалці, по лізовці, а також інші послуги надає ТОВ «ТД «ЛембергМіт».

Із змісту відповідних повідомлень слідує, що позивачем направлялись копії документів на підтвердження відповідних обставин, зокрема одночасно з даними повідомленням надіслано 37 (повідомлення № 6) та 62 (повідомлення № 5) документа довільного формату із вкладеними сканкопіями документів на підтверджують реальності здійснення господарських операцій, а саме: договори підряду, договори перевезень, договори поставок, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, оборотно-сальдові відомості, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), довіреності, декларації виробника.

Як пояснив позивач, він як ФОП здійснює діяльність по виробництву м`яса (код КВЕД 10.11), оптову торгівлю м`ясом і м`ясними продуктами (код КВЕД 46.32). Зазначив, що його діяльність полягає, зокрема у реалізації м`яса та м`ясних продуктів. Позивач закупляє сировину за кодом УКТ ЗЕД 0103 (свині свіжі), переробляє за допомогою залучення третіх осіб (ТОВ «ЛембергМіт» та ТОВ «ТД «ЛембергМіт») на підставі відповідних договорів та в подальшому реалізовує вже як м`ясну продукцію за кодами 0203 (м`ясна продукція), 0206 (субпродукти), 0209 (сало).

Зокрема, 09 вересня 2013 року позивач уклав договір купівлі-продажу № 9.09/2, відповідно до умов якого постачальник ПП «Аграрна компанія 2004» зобов`язується передати у власність покупця ФОП ОСОБА_1 живі свині. Асортимент, кількість і ціна товару вказується Постачальником у видаткових накладних. На виконання умов даного договору Постачальником передано у власність Покупця товарно-матеріальні цінності згідно з видатковими накладними та ветеринарними свідоцтвами, які доставлено до Покупця відповідно до відомостей переміщення по товарно-транспортних накладних.

14 лютого 2017 року позивачем укладено договір поставки № 14/02/2017 відповідно до умов якого постачальник ТОВ «Перейми» зобов`язується передати у власність покупця ФОП ОСОБА_1 живі свині. Асортимент, кількість і ціна товару вказується Постачальником у видаткових накладних. На виконання умов даного договору Постачальником передано у власність Покупця товарно-матеріальні цінності згідно з видатковими накладними з ветеринарними свідоцтвами, які доставлено до Покупця відповідно до відомостей переміщення по товарно-транспортних накладних.

Для перевезення, переробки придбаної сировини у готову продукцію та її збереження, а також для її подальшої реалізації покупцям ФОП ОСОБА_1 останнім укладено наступні договори:

договір перевезення № 12/13-п від 06 вересня 2013 року, відповідно до умов якого перевізник ТОВ «ЛембергМіт» зобов`язується направити у розпорядження замовника ФОП ОСОБА_1 автотранспорт для здійснення перевезення вантажів, як живих свиней так і готової м`ясної продукції. На виконання умов договору перевізником здійснено перевезення товарно-матеріальних цінностей від постачальників сировини до ФОП ОСОБА_1 та перевезення товарно-матеріальних цінностей від ФОП Рубай до його Покупців;

договір по забою № 01/18-ТД від 15 серпня 2018 року, відповідно до умов якого виконавець ТОВ «ТД «ЛембергМіт» зобов`язується власними силами виконати певний обсяг робіт, а саме забій свиней, а замовник ФОП ОСОБА_1 прийняти та оплатити дані роботи. На виконання умов даного договору замовником передано у переробку (забій) сировину згідно видаткових накладних, а виконавцем виконано забій та передано замовнику продукцію з забою згідно із видатковими накладними;

договір оренди № 12/17 від 07 листопада 2017 року, відповідно до умов якого орендодавець ТОВ «ЛембергМіт» передає у тимчасове користування Орендарю - ФОП ОСОБА_1 морозильну камеру площею 498,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір орендної плати становить 96000,00 гривень у місяць;

договір купівлі-продажу № 34/18 від 30 серпня 2018 року відповідно до умов якого продавець ФОП ОСОБА_1 зобов`язується передавати у власність покупцю ТОВ «ТД «ЛембергМіт» Товар. На виконання умов договору Постачальником передано у власність Покупця товарно-матеріальні цінності відповідно до видаткових накладних.

Взаєморозрахунки ФОП ОСОБА_1 з постачальниками сировини, надавачами послуг ТОВ «ЛембергМіт» та покупцем ТОВ «ТД «ЛембергМіт» відображено у банківських виписках з ТОВ «Перейми», з ПП «Аграрна компанія 2004», з ТОВ «ЛембергМіт», з ТОВ ТД «ЛембергМіт».

Як вже зазначалося судом, на підтвердження відповідних обставин, позивач направляв в електронному вигляді копії відповідних документів, які було доставлено до ДПС України, збережено на центральному рівні, що підтверджується квитанціями № 1 від 27.11.2019 та від 28.11.2019.

Однак, спірними рішеннями комісії ГУ ДПС у Львівській області було відмовлено позивачу у реєстрації податкових накладних з підстави ненадання платником податку копій документів, зокрема:

первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем суду та дослідженні судом під час судового розгляду справи, які також направлялись позивачем в електронному форматі до ДПС України (ст. 16-250 том 1, ст. 1-250 том 2, ст. 1-250 том 3, ст. 1-109 том 4).

Водночас, необхідно звернути увагу, що рішення комісії не містять чіткого визначення підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки у таких не вказано, які саме документи не надані позивачем, не зазначено, якими мотивами керувалася комісія, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

На думку суду, оскаржувані рішення комісії ГУ ДПС у Львівській області містить формальну підставу для їх прийняття, що зазначена у Постанові КМУ №117, зокрема ненадання платником податку копій документів.

Суд звертає увагу, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі. (пункт 22 Порядку № 117).

Отже, Порядком № 117 затверджено у додатку 2 форму рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у додатку 2.

Із цієї форми рішення слідує та чітко вказано, що документи, які не надано слід підкреслити.

Проте, відповідач 1 всупереч зазначеного цього не зробив, які і не вказав у графі додаткові відомості конкретні документи, які не надано.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

У ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Відтак, суд вважає, що дії відповідача стосовно прийняття оскаржуваних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 року, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних позивача прийнято необґрунтовано з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів прийняття, тому позовна вимога про визнання протиправними та скасування рішень підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 9 від 15.01.2019 та № 10 від 17.01.2019, суд зазначає наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до приписів пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, ДПС України реєструє податкові накладні, в тому числі на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

З огляду на обставини справи, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 9 від 15.01.2019 та №10 від 17.01.2019.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт правомірності своїх дій та рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

13.01.2020 позивач подав заву про зменшення позовних вимог, шляхом виключення вимоги визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо відмови у реєстрації податкових накладних фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Відповідну заяву було прийнято судом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивач за подання даного позову сплатив судовий збір у розмірі 5763, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 11.12.2019 № 2464.

У зв`язку із зменшенням позивачем позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність повернення йому судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 1921, 00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слід повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 1921, 00 грн з Державного бюджету України, у зв`язку із зменшенням позовних вимог, а саме виключення вимоги немайнового характеру.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області № 1344235/ від 04.12.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 15.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних та № 1344226/ від 04.12.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 17.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 9 від 15.01.2019 та № 10 від 17.01.2019.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн сплаченого судового збору на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн сплаченого судового збору на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2020.

Суддя Р.М. Брильовський