Справа № 344/18034/19
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/60/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Заступника начальника начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДС Сучак С.В.

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

Представник ОСОБА_1 (надалі також «Позивач») ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Заступника начальника начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДС Сучак С.В. (надалі також «Відповідач») про скасування постанови в справі про порушення митних правил №144/20600/19 від 24 вересня 2019 року, винесеної заступником начальника начальником УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДС Сучак С.В. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України; закриття провадження у справі про адміністративне правопопрушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову заступника начальника начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДС Сучак С.В. в справі про порушення митних правил №144/20600/19 від 24 вересня 2019 року прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Як зазначено в позовній заяві ОСОБА_1 , оскаржувана постанова є безпідставною, оскільки Відповідачем не встановлено вини ОСОБА_1 у формі прямого умислу при розмитненні 15.01.2019 року в Івано-Франківській митниці ДФС автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 , як і не доведено вини Позивача на ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

На думку Позивача, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості, визначеної Відповідачем на підставі листа митних органів Королівства Нідерландів не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом 15.01.2018 року при розмитненні автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 .

Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем Заступником начальника начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДС Сучак С.В., подано Відзив на позов, в якому Відповідач, заперечуючи проти позову, покликається на те, що оскільки Позивач вчинила порушення митних правил, а саме подала до органу доходів і зборів договір купівлі-продажу б/н від 03.01.2018 р., який містить неправдиві відомості щодо вартості товару (вчинила дії на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягають сплаті за митне оформлення товару автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 ), Позивача було у встановленому чинним законодавством порядку притягнуто до відповідальності за порушення митних правил шляхом складення оскаржуваної постанови.

У відповідності до листа митних органів Королівства Нідерландів та наданих завірених копій документів Відповідачем було отримано інформацію про те, що товар автомобіль марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 , був проданий нідерландською компанією «AUTO WIENTJES B.V.» громадянину ОСОБА_4 за ціною 6350 євро, та на підставі митної декларації №18NLJBZ1NLATH7WD54 від 03.01.2018 року був вивезений, 09.01.2018 року за межі ЄС через пункт пропуску на українсько-польському кордоні.

В судове засідання Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання Галицької митниці Держмитслужби ДМС України про розгляд справи без участі представника. Доказів на підтвердження того, що Галицька Держмитслужба ДМС України є правонаступником Відповідача у справі Суду не надано, а згідно офіційної інформації такі відомості відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали та проаналізувавши викладені в письмових заявах пояснення Позивача, Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2018 року громадянкою України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Шегині Медика», митного поста «Мостиська» Львівські митниці ДФС, було ввезено на митну територію України товар автомобіль марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 .

15 січня 2018 року Івано-Франківській митниці ДФС, з метою проведення митного оформлення даного товару із сплатою належних митних платежів та випуску його у вільний обіг на території України було подано митну декларацію та документи на товар.

Дана митна декларація була прийнята Івано-Франківською митницею ДФС та зареєстрована за №UA206060/2018/400101 від 15.01.2018.

У якості документу, який містить відомості щодо вартості придбаного товару, одночасно з митною декларацією, громадянкою ОСОБА_1 було подано Івано- Франківській митниці ДФС документ - фактуру № б/н від 03.01.2018, в якій зазначено, що продавцем та відправником даного товару являється нідерландська компанія «AUTOMARKT» (BEVERWIJK HOLLAND), покупцем та одержувачем ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), а вартість товару складає: 4 500 євро.

У графах № 8 та 9 митної декларації № UA206060/2018/400101 від 15.01.2018, поданої Івано-Франківській митниці ДФС для митного оформлення товару - автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 , було зазначено одержувача товару та особу відповідальну за фінансове регулювання - ОСОБА_1 .

У графах № 22 та 42 митної декларації № UA206060/2018/440010 від 15.01.2018 заявлена вартість товару: 4 500 євро.

З заявленої вартості товару, у графі № 47 митної декларації були розраховані митні платежі в розмірі: 76 368, 55 грн., які були сплачені громадянкою ОСОБА_1 за митне оформлення товару.

10.06.2019 Івано-Франківською митницею ДФС, листом Державної фіскальної служби України № 17628/7/99-99-20-02-01-17 від 04.06.2019, отримана відповідь митних органів Королівства Нідерландів № NL19DZA00119297WZ від 16.04.2019 на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 .

У відповідності до листа митних органів Королівства Нідерландів № NL19DZA00119297WZ від 16.04.2019, та наданих завірених копій документів: фактури № 190027 від 03.01.2018. митної декларації митних органів Королівства Нідерландів № 8NLJBZ1NLATH7WD54 від 03.01.2018 та підтвердження про вивезення товару за межі ЄС від 09.01.2018 № б/н, товар - автомобіль марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 , був проданий нідерландською компанією «AUTO WIENTJES B.V.» громадянину KOSTIUK IHOR (KLEPARIVSKA, 35, LVOV OEKRAINE) за ціною 6 350 євро, та на підставі митної декларації №18NLJBZ1NLATH7WD54 від 03.01.2018, був вивезений, 09.01.2018, за межі ЄС, через пункт пропуску «Medyka» (РL401030) на польсько-українському кордоні.

Згідно службової записки спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС від 07.08.2019 № 409/09-70-19-24, різниця митних платежів між сплаченими за митною декларацією № UА206060/2018/400101 від 15.10.2018, та тими, які мали бути сплачені за умови подання до митного оформлення фактури № 190027 від 03.01.20188, згідно якої вартість товару складає 6 350 євро, становить: 14 526, 50 грн.

Статтею 485 Митного кодексу України встановлено відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Так, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил визначено Главою 69 Митного кодексу України.

Згідно зі статтею 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Статтею 489 Митного кодексу України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ж до статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі статтею 527 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі.

24 вересня 2019 року Заступником начальника начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДС Сучак С.В. винесено Постанову в справі про порушення митних правил №144/20600/19, якою громадянку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 43 579,05 грн.

Вищевказану постанову в справі про порушення митних правил №144/20600/19 від 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень Відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в Постанові в справі про порушення митних правил №144/20600/19 від 24 вересня 2019 рок, гр. ОСОБА_1 шляхом надання органам доходів і зборів документу договору купівлі-продажу б/н від 03.01.2018, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, заявила Івано-Франківській митниці ДФС в митній декларації № UA206060/2018/400101 від 15.01.2018 неправдиві відомості щодо вартості товару та вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 у розмірі 14 526,50 грн.

Так, Суд звертає увагу на те, що статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за з`явлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Як встановлено Судом, для митного оформлення транспортного засобу ОСОБА_1 було подано митну декларацію №UA206060/2018/400101 від 15.01.2018.

У якості документу, який містить відомості щодо вартості придбаного товару, одночасно з митною декларацією, громадянкою ОСОБА_1 було подано Івано- Франківській митниці ДФС документ - фактуру № б/н від 03.01.2018, в якій зазначено, що продавцем та відправником даного товару являється нідерландська компанія «AUTOMARKT» (BEVERWIJK HOLLAND), покупцем та одержувачем ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), а вартість товару складає: 4 500 євро.

У графах № 8 та 9 митної декларації № UA206060/2018/400101 від 15.01.2018, поданої Івано-Франківській митниці ДФС для митного оформлення товару - автомобіля марки «VW», модель «PASSAT», рік виготовлення 2011, номер кузова НОМЕР_1 , було зазначено одержувача товару та особу відповідальну за фінансове регулювання ОСОБА_1 .

У графах № 22 та 42 митної декларації № UA206060/2018/440010 від 15.01.2018 заявлена вартість товару: 4 500 євро.

Такі документи, як вбачається, не містять будь-яких розбіжностей, ознак підробки та у них наявні всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Будь-які докази щодо фальсифікації поданих ОСОБА_1 до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності в матеріалах справи відсутні.

При цьому, Відповідачем не доведено, що одержані від митних органів Королівства Нідерландів документи мають переважне доказове значення порівняно з документами, поданими Позивачем для митного оформлення згаданого вище транспортного засобу, відтак, не є беззаперечним доказом вини особи у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів.

В свою чергу Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запиту компанії, яка фігурує відправником товару згідно з документами, поданими до митного оформлення Позивачем, в ході здійснення провадження та розгляду протоколу не опитано декларанта, який здійснював митне оформлення транспортного засобу та його декларування, про обставини декларування і надання йому відповідних документів.

Слід зазначити, що копії документів, що надійшли від митних органів Королівства Нідерландів, не свідчать про умисел Позивача надати недостовірні відомості про ціну автомобіля та експортну вартість, а лише про те, що покупцем була запропонована за автомобіль ціна 4500 євро. Натомість, документом, який підтверджував митну вартість автомобіля, був наданий позивачем рахунок фактуру, згідно з яким подана митна декларація за I методом.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів наявність умислу в діях Позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, Відповідачем було порушено вимоги закону, а, відтак, оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 95, 102, 192, 381, 485, 481, 529 Митного кодексу України, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Постанову в справі про порушення митних правил №144/20600/19 від 24 вересня 2019 року, винесену Заступником начальника начальником УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДС Сучак С.В., якою громадянку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 43 579,05 грн.

Провадження в справі про порушення ОСОБА_1 митних правил закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 06 лютого 2020 року.

Суддя Домбровська Г.В.