Справа № 520/11986/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 р. № 520/11986/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонька А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 46, м. Харків,61052, ) визнання незаконними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції Лисакова Євгена Сергійовича №54782948 від 01.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330 920.90 грн. винесену при примусовому виконанні виконавчого листа за Рішенням Ленінського районного суду м. Харкові справі №642/10787/13-ц.

- Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління Лисакова Євгена Сергійовича ВП №57580101 від 02.11.2018 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330920.90 грн., яку винесено при примусовому виконанні виконавчого листа за Рішенням Ленінського районного Харкова суду у справі №642/10787/13-ц.

- Визнати бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції щодо не закриття виконавчого провадження № 57580101, що заведене на примусове виконання постанови головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції Лисакова Євгена Сергійовича №54782948 від 01.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330 920.90 грн., що винесено при примусовому виконанні виконавчого листа за Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі №642/10787/13-ц - протиправною.

- Зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції завершити виконавче провадження № 57580101, що заведене на примусове виконання постанови головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції Лисакова Євгена Сергійовича №54782948 від 01.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330 920.90 гри., що винесено при примусовому виконанні виконавчого листа за Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі №642/10787/13-ц.

- Зобов`язати посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Ленінським районним судом м.Харкова прийнято Рішення в справі № 642/10787/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сум заборгованості за Кредитним договором №СМ-5МЕ701/272/2008. На виконання вказаного рішення суду 12.06.2017 видані виконавчі листи у справі №642/10787/13-ц про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Проте, ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.10.2019 по справі №642/10787/13, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року визнано нечинним, а постановою Харківського апеляційного суду від 19.11.2019 виконавчі листи по справі №642/10787/13 визнані такими, що не підлягають виконанню.

Позивач зазначила, що 29.10.2019 їй стало відомо, що Відділом ДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 330 920.90 грн. та продовжується його подвійне стягнення після фактичного виконання рішення приватним виконавцем та стягненням ним на свою користь суми основної винагороди. Зазначає, що 01.11.2018 державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 330 920.90 грн. по виконавчому провадженню №54782948 та 02.11.2019 державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57580101 (з примусового виконання Постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору №54782948.)

Вказані постанови про стягнення виконавчого збору та відкриття за ним виконавчого провадження вважає такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства, отже, на думку позивача підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

Представником відповідача - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області надано відзив на позов, в якому відповідач з вимогами пред`явленого позову не погоджується (а.с. 49-54). В обґрунтування своєї позиції зазначає, що виконавчий лист №642/1078713-ц був повторно пред`явлений стягувачем на виконання до приватного виконавця вже після винесення відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору віл 01.11.2019 року. Станом на день подання адміністративного позову та на теперішній час постанова про стягнення виконавчого збору №54782948 від 01.11.2018 не скасована в передбаченому законом порядку, у зв`язку з чим у державного виконавця не має законних підстав для закінчення виконавчого провадження №57580101 на підставі п.5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що випадки не стягнення виконавчого збору з боржника, визначені частинами 5,9 ст. 27 закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ.

Позивачем надана відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, не погоджується, зазначивши, що оскільки рішення суду в справі № 642/10787/13-ц станом на момент звернення позивача до відділу ДВС із заявою щодо закінчення виконавчого провадження № 57580101, яке зумовило його виникнення - визнане нечинним, а виконавчий лист в справі № 642/10787/13-ц таким, що не підлягає виконанню, отже, на думку позивача, не має й підстав для подальшого примусового виконання спірної постанови Відділом ДВС, а виконавче провадження щодо стягнення виконавчого збору підлягає завершенню (а.с. 129-129а).

Представником відповідача надані письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких сторона відповідача зазначає, що з аналізу норм законодавства можна дійти висновку, що Закон №1404, зі змінами від 03.07.2018 р., зобов`язує виконавця винести постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж на наступний день з моменту закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу за однієї обов`язкової умови а саме: якщо на момент закінчення або повернення виконавчий збір не стягнуто навіть частково (а.с. 136-140). Зазначає, що Закон №1404 зі змінами від 03.07.2018 зобов`язує виконавця за наявності підстав для стягнення виконавчого збору виносити відповідну постанову до моменту закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу в час їх винесення та навіть після їх винесення за умови щоб строк не перевищував 1 день.

Представник відповідача повідомив про те, що станом на 01.11.2018 (момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору №54782948) на рахунку з обліку депозитних сум знаходились грошові кошти, стягнуті з ОСОБА_1 у розмірі 287,00 грн., що надійшли 18.10.2019. У зв`язку із надходженням до відділу заяви стягувача від 30.10.2019 про повернення виконавчого документа у державного виконавця виникла необхідність зробити розподіл стягнутих з боржника коштів, які знаходились на депозитному рахунку відділу підставою чого була необхідність винести постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та стягнення з боржника виконавчого збору. Крім того у державного виконавця виникла необхідність завершити виконавче провадження та у відповідності до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» вирішити питання про подальше стягнення чи не стягнення виконавчого збору.

Зазначає, що на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору №54782948 від 01.11.2018 року та на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №54782948 від 02.11.2019 підстав для не стягнення суми виконавчого збору були відсутні.

Ухвалою суду від 28.01.2020 року вирішено питання щодо поновлення строку звернення до суду у зазначеній справі. Визнані поважними причини пропуску строку та поновлено строк звернення ОСОБА_1 до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанов.

У судове засідання, призначене на 06.02.2020 року, представники сторін, що повідомлялись належним чином не прибули.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу в письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2016 року по справі № 642/10787/13-ц з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнуто суму залишку заборгованості за Кредитним договором № СМ-SМЕ701/272/2008 в розмірі 200342.27 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 1601335.76 грн.); суму несплачених відсотків за користування кредиту в розмірі 13328.95 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 106 538.29 грн.); суму пені за прострочення виконання зобов`язань за договором кредиту в розмірі 1601335.00 грн., а всього на загальну суму заборгованості в розмірі 3 309 209.05 грн.

З ОСОБА_3 як солідарного поручителя стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму залишку заборгованості за Кредитним договором №СМ- SМЕ701/272/2008 в розмірі 193982.27 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 1550500.28 грн.); суму несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 13328.95 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 106 538.29 грн.); суму пені за прострочення виконання зобов`язань за договором кредиту в розмірі 1 601 335.00 грн., а всього загальну суму заборгованості в розмірі 3 258 373.57 грн. (а.с. 9-10)

12.06.2017 на виконання вказаного Рішення суду видані виконавчі листи у справі №642/10787/13-м про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_3

26.09.2017 на виконання вказаного виконавчого документу державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (далі - Відділ ДВС) відкрито виконавче №54782948 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що виконавчий лист по справі №642/10787/13-ц виданий 12.06.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 суму залишку заборгованості за кредитом на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перебував в провадженні відділу з 26.09.2017 по 02.11.2018 року.

30.10.2018 до відділу надійшла заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якій стягувач просить повернути виконавчий лист №642/10787/13-ц, виданий 12.06.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у загальному розмірі 3309209,05 грн., без подальшого виконання.

01.11.2018 головним державним виконавцем Лисаковим Є.С. винесено постанову про стягнення виконавчого збору №54782948, яку було зареєстровано в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (а.с. 100).

02.11.2018 року також головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору ВП № 57580101 від 02.11.2018 (а.с. 101)

02.11.2018, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу №54782948, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 97).

Як встановлено в ході розгляду справи 06.11.2019 позивач звернулась до Відділу ДВС із заявою, в якій повідомила про визнання нечинним Рішення справі №642 10787/13-ц та передання виконавчого листа №642/10787/13-ц на виконання приватному виконавцю, часткове виконання рішення суду та стягнення ним основної винагороди. Посилаючись на наведені обставини просила завершити виконавче провадження щодо стягнення з неї виконавчого збору (а.с. 13).

Оскільки вимоги ОСОБА_1 про закриття виконавчого провадження відповідачем не були задоволені, вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши надані докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що на момент винесення оскаржуваних постанов про стягнення виконавчого збору №54782948 від 01.11.2018 року та постанови ВП №57580101 від 02.11.2018 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330920.90 грн. діяв закон України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ яки: набрав чинності 06.10.2016 року.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Щодо позовних вимог про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

У розумінні п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-УІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 зазначеної ст.. 27 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Суд зазначає, що випадки не стягнення виконавчого збору з боржника, визначені частинами 5,9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.1 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Крім того, частиною 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Як встановлено під час розгляду справи ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.10.2019 по справі №642/10787/13 Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року визнано нечинним. Крім того, постановою Харківського апеляційного суду від 19.11.2019 виконавчі листи по справі №642/10787/13 визнані такими, що не підлягають виконанню та виконавчі документи визнані судом по справі №642/10787/13 такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про стягнення з позивачки виконавчого збору підлягає скасуванню, оскільки відсутні передбачені законом підстави для стягнення виконавчого збору у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню.

Отже, позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірськському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції Лисакова Євгена Сергійовича ВП №54782948 від 01.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330920.90 грн. суд вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки скасоване рішення, що підлягало виконанню та виконавчі документи визнані судом по справі №642/10787/13 такими, що не підлягають виконанню.

Оскільки суд за результатом розгляду справи прийшов до висновку про скасування постанови ВП №57580101 відповідача від 01.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, отже й постанова ВП №57580101 від 02.11.2018 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330920.90 грн., що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа за Рішенням Ленінського районного суду м. Харкові справі №642/10787/13-ц - є такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині позову - підлягають задоволенню.

Щодо решти вимог, а саме: визнання протиправною бездіяльності Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції щодо не закриття виконавчого провадження № 57580101 та зобов`язання відповідача завершити виконавче провадження №57580101, що заведене на примусове виконання постанови головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції Лисакова Євгена Сергійовича №54782948 від 01.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330920.90 грн., що винесено при примусовому виконанні виконавчого листа за Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі №642/10787/13-ц суд вважає, що належним способом захисту право позивача є визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов відповідача ВП№57580101 від 01.11.2018 р. та ВП №57580101 від 02.11.2018 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330920.90 грн., стосовно яких суд прийшов до висновку про їх скасування.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині є похідними та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги зобов`язати посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області надати звіт про виконання судового рішення - суд зазначає, що беручи до уваги приписи ст.ст. 2,3,14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень, ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України щодо процесуальної можливості сторони виконавчого провадження оскаржити дії державного виконавця у процесі виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання.

Згідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних постанов.

З урахуванням викладених обставин справи та аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст.72-77, 205, 229, 242-246, 255, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 46, м. Харків,61052) про визнання незаконними та скасування постанов - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції Лисакова Євгена Сергійовича №54782948 від 01.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330 920.90 грн. винесену при примусовому виконанні виконавчого листа за Рішенням Ленінського районного суду м. Харкові справі №642/10787/13-ц.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління Лисакова Євгена Сергійовича ВП №57580101 від 02.11.2018 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 330920.90 грн.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Полтавський шлях, буд. 46, м. Харків,61052 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.