Справа № 1.380.2019.004597
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004597
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (а.с.43-48) ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Галицький ВДВС, відповідач) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 23.08.2019 у виконавчому провадженні №59609509. Позивачка є боржником у виконавчому провадженні ВП №59609509, котре відкрите 24.07.2019 з метою примусового виконання виконавчого листа №461/3893/16-ц від 23.12.2016, виданого Галицьким районним судом м. Львова на виконання рішення зобов`язального характеру у цивільній справі. ОСОБА_1 оскаржує постанову від 23.08.2019 про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення Галицького районного суду м. Львова у встановлені державним виконавцем строки та доводить, що державний виконавець не пересвідчився в факті отримання нею (боржником у виконавчому провадженні) постанови про відкриття виконавчого провадження та вимоги державного виконавця. Оскільки ОСОБА_1 отримала згадані постанову та вимогу державного виконавця лише 29.08.2019, то з об`єктивних причин не могла виконати рішення суду у строки, вказані державним виконавцем як підставу для накладення штрафу.

Ухвалою від 13.09.2019 адміністративний суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження за цим позовом; судове рішення обґрунтоване тим, що судовий контроль за виконанням рішення суду у цивільній справі №461/3893/16-ц належить до юрисдикції Галицького районного суду м. Львова (оскільки цей суд за наслідками вирішення цивільного спору прийняв рішення, на примусове виконання якого видано виконавчий лист) та роз`яснив порядок звернення зі скаргою на рішення/дії державного виконавця в порядку статті 447 Цивільного процесуального кодексу України.

15.10.2019 апеляційний адміністративний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасував ухвалу від 13.09.2019 про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі за її позовом, направив матеріали до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційний суд вказав, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, зокрема щодо стягнення штрафу, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою від 25.11.2019 суд першої інстанції відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом.

ОСОБА_1 21.11.2019 (а.с. 86-93) повідомила суд, що за час вирішення судами питання про юрисдикцію її справи державний виконавець прийняв ще кілька рішень, що порушують її права як боржника у виконавчому провадженні, тому подає заяву про збільшення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати:

- постанову державного виконавця Галицького ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області про накладення штрафу на ОСОБА_1 від 23.08.2019 у виконавчому провадженні №59609509 у розмірі 1700 грн.;

- постанову державного виконавця Галицького ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області про накладення штрафу на ОСОБА_1 від 12.09.2019 у виконавчому провадженні №59609509 у розмірі 3400 грн.;

- постанову державного виконавця Галицького ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області від 01.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60468458 про примусове виконання постанови від 23.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. у виконавчому провадженні №59609509;

- постанову державного виконавця Галицького ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області від 01.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60468378 про примусове виконання постанови від 12.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн. у виконавчому провадженні №59609509.

В судовому засіданні 16.12.2019 суд прийняв цю заяву ОСОБА_1 для розгляду в межах справи №1.380.2019.004597 (а.с.142-143).

Відповідач відзиву на позовну заяву та на заяву про збільшення позовних вимог з невідомих суду причин не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву суд не повідомив; участі представника у судовому засіданні не забезпечив. Відповідач достеменно знав про розгляд справи за його участі, проте відреагував лише на ухвали суду про витребування доказів (а.с.81-82, 130-131, 145-146):

- 16.12.2019 разом із супровідним листом від 12.12.2019 №21349 скерував суду копію матеріалів виконавчого провадження (а.с.153-176; матеріали ВП не містять опису документів, не прошиті, в супровідному листі не зазначено кількість аркушів, що надсилаються у додатку);

- 26.12.2019 скерував електронною поштою лист про те, що «належні копії матеріалів виконавчого провадження №59609509 було надіслано на адресу суду листом від 11.12.2019» (а.с.177).

З огляду на те, що провадження у цій справі відкрито ще 25.11.2019, а рішення ухвалюється 03.02.2020, суд переконаний, що відповідач, якщо він заперечує проти позову, мав вдосталь часу для підготовки відзиву. Оскільки відзиву чи заяви про наявність поважних причин неподання відзиву до суду не надійшло, на підставі частини четвертої статті 159 КАС України суд кваліфікує таку процесуальну поведінку відповідача як визнання позову.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи заяви по суті спору та письмові докази, врахував пояснення позивачки, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Галицький районний суд міста Львова за наслідками розгляду цивільної справи №461/3839/16-ц прийняв рішення, яке набрало законної сили 27.10.2016, на виконання якого видав виконавчий лист (дата видачі невідома, оскільки відповідач надав суду копію лише лицевого аркуша, а.с.155) про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом видачі дублікату ключів від вхідних дверей цієї квартири та забезпечення йому безперешкодного доступу до цієї квартири.

За заявою ОСОБА_2 від 17.07.2019 (вх. 6457/01-43 від 22.07.2019, а.с.154) державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Паращак С.В. 24.07.2019 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59609509 (а.с.157-158), відповідно до якої боржнику ( ОСОБА_1 ) необхідно виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Копія постанови від 24.07.2019 скеровано 07.08.2019 на адресу ОСОБА_1 рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення адресату (ідентифікатор №60), що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень відправника Галицького ВДВС (а.с.161).

В наданих відповідачем матеріалах виконавчого провадження (а.с.154-175) відсутні відомості про вручення цього відправлення ОСОБА_1 .

Відповідно до наданих позивачкою копій поштового конверта з ідентифікатором №60 (а.с.52), інформації відділу поштового зв`язку Львів-5 АТ «Укрпошта» та копії журналу за формою 8 (а.с.184-185), поштове відправлення з ідентифікатором №60 вручене ОСОБА_1 29.08.2019.

23.08.2019 державний виконавець виніс постанову ВП № 59609509 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн. з такою мотивацією: - фактичні обставини - «у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду необхідно накласти штраф на боржника згідно чинного законодавства»; - правові підстави - «керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження»». Одночасно державний виконавець винесла вимогу до ОСОБА_1 про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

В наданих відповідачем матеріалах виконавчого провадження (а.с.154-175) відсутні відомості про скерування/вручення цих документів ОСОБА_1 .

Відповідно до наданих ОСОБА_1 доказів (копія конверта, інформація з сервісу відстеження Укрпошти) ці документи вручені ОСОБА_1 29.08.2019 (а.с.57,59).

12.09.2019 державний виконавець виніс постанову ВП № 59609509 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 3400 грн. (а.с.99-100) з такою мотивацією: - фактичні обставини - «Оскільки боржником ОСОБА_1 рішення суду невиконано необхідно на боржника накласти штраф в сумі 3400»; - правові підстави - «керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження». Одночасно державний виконавець винесла вимогу до ОСОБА_1 про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

В наданих відповідачем матеріалах виконавчого провадження (а.с.154-175) відсутні відомості про скерування/вручення цих документів ОСОБА_1 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 (а.с.89) та наданих письмових доказів (копія конверта, інформація з сервісу відстеження Укрпошти) згадана вимога від 12.09.2019 скерована ОСОБА_1 08.10.2019 та вручена поштою особисто 15.10.2019 (а.с.96, 97).

08.10.2019 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, обґрунтовану невиконанням боржником рішення суду, у зв`язку із чим слід надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, а також виділити виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та постанови про накладення штрафу в окремі провадження (а.с.101-102).

01.11.2019 державний виконавець виніс постанову ВП № 60468458 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови № 59609509 від 23.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн. на користь держави (а.с.109). Ця постанова вручена ОСОБА_1 поштою 12.11.2019 (а.с.110-111).

01.11.2019 державний виконавець виніс постанову ВП № 60468378 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови № 59609509 від 12.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 3400 грн. на користь держави (а.с.113). Ця постанова вручена ОСОБА_1 поштою 13.11.2019 (а.с.114-115).

02.12.2019 Галицький районний суд м. Львова розглянув скаргу ОСОБА_1 та постановив ухвалу № 461/9271/19, якою серед іншого визнав протиправною та скасував постанову державного виконавця Галицького ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області Паращак С.В. від 08.10.2019 про закінчення виконавчого провадження №59609509.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 05.10.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. Частиною шостою цієї статті визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1404-VІІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до статті 32 Закону № 1404-VІІІ за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Статтею 63 Закону № 1404-VІІІ визначено:

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (частина перша);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга).

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина третя).

Статтею 75 Закону № 1404-VІІІ визначено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. Згідно з частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Оцінюючи аргументи учасників справи суд керується такими міркуваннями:

здійснюючи судовий контроль за виконавчим провадженням та дотриманням прав учасників виконавчого провадження (в тому числі боржника), суд повинен перевірити рішення державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин на предмет його відповідності визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведених вище норм Закону №1404-VІІІ дозволяє зробити висновок, що підставою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання впродовж десяти робочих днів без поважних причин рішення, яким боржника зобов`язано особисто вчинити певні дії. При цьому відповідно до приписів статей 63, 75 Закону №1404-VІІІ визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме відсутність поважних причин, що зумовили невиконання рішення суду у встановлені строки. Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення.

Суд враховує, що відповідно до приписів ст.ст. 26, 28 Закону №1404-VІІІ:

- у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів;

- копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається сторонам рекомендованим поштовим відправленням;

- документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В контексті аргументів позивачки вирішення цього спору в частині, що стосується перевірки правомірності рішень відповідача про накладення штрафів за невиконання рішення суду, потребує оцінки дії державного виконавця: - щодо повідомлення ним боржника про обов`язок виконати вимоги виконавчого документа у строк (десять робочих днів з дати повідомлення); - щодо належної аргументації рішення про накладення штрафу, а саме - чому державний виконавець дійшов висновку, що боржник не виконує рішення без поважних причин.

Суд встановив, що державний виконавець скерував постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2019 боржнику ОСОБА_1 лише 07.08.2019, - тобто на п`ятнадцятий день після її винесення (а не наступний день, як передбачає закон). При цьому це поштове відправлення: 1) було скероване з повідомленням про вручення; 2) мало присвоєний Укрпоштою ШКІ (тобто штрих-код та цифровий трек-номер), за наслідками введення якого на сайті Укрпошти можна в режимі он-лайн (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) за кілька секунд перевірити місцезнаходження та стан поштового відправлення (вручене/не вручене). Отже, державний виконавець мала реальну можливість перевірити, чи вручена постанова від 24.07.2019 боржнику ОСОБА_1 двома способами: - перевірити наявність рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №60 (паперової розписки про вручення поштового відправлення); - за відсутності повідомлення про вручення поштового відправлення на паперовому носії - перевірити стан поштового відправлення за його трек-номером через сайт Укрпошти.

Суд встановив, що:

1) постанова про відкриття виконавчого провадження з вимогою виконати рішення суду в десятиденний строк надіслана боржнику на адресу, вказану у виконавчому документі, проте із двотижневим запізненням;

2) в наданих суду матеріалах виконавчого провадження ВП №59609509 відсутні відомості про вручення/невручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2019 боржнику ОСОБА_1 ;

3) в постанові про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн. від 23.08.2019 за невиконання рішення суду державний виконавець взагалі не виклав будь-яких фактичних обставин справи: - коли надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2019 боржнику; - коли така вручена чи з яких причин не вручена; - від якої дати державний виконавець обчислює десятиденний строк (в робочих днях) для виконання рішення суду; - чому державний виконавець дійшов висновку, що рішення суду не виконане боржником без поважних причин;

4) фактично пошта вручила ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження 29.08.2019, тобто вже після прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу в сумі 1700 грн. (23.08.2019).

Отже, 23.08.2019 державний виконавець мав реальну можливість пересвідчитися в тому, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2019 не вручена боржнику, а також повинен був врахувати цю обставину, яка, на переконання суду, є поважною причиною невиконання боржником рішення суду в десятиденний строк. За таких обставин справи державний виконавець мав підстави відкласти проведення виконавчих дій. Проте державний виконавець перелічені вище обставини не аналізував та не врахував при винесенні оскарженої постанови про накладення штрафу.

З огляду на викладене суд вважає, що постанова ВП № 59609509 від 23.08.2019 є такою, що не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості, добросовісності та пропорційності та своєчасності. Відтак, позовні вимоги про скасування цієї постанови є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо постанови від 12.09.2019 про накладення штрафу в сумі 3400 грн. (в подвійному розмірі - 1700*2), то при її оцінці суд керується такими міркуваннями:

відповідно до наданих ОСОБА_1 доказів, вимога державного виконавця від 23.08.2019 про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів була вручена їй 29.08.2019; в наданих суду матеріалах виконавчого провадження відсутні альтернативні відомості. З огляду на те, що процесуальний строк (10 робочих днів) обчислюються з наступного дня (30.08.2019), то станом на 12.09.2019 цей строк ще не сплив. Більше того, штраф обчислено державним виконавцем в подвійному розмірі, тобто за повторне невиконання рішення суду без поважних причин. Оскільки суд дійшов висновку, що постанова про накладення першого штрафу в сумі 1700 грн. від 23.08.2019 є протиправною та підлягає скасуванню, то застосування до боржника штрафу в подвійному розмірі (за повторне невиконання рішення суду без поважних причин) не ґрунтується на законі. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що постанову ВП № 59609509 від 12.09.2019 слід скасувати як протиправну.

При вирішенні питання про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанов від 01.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60468458 (про примусове виконання постанови ВП №59609509 від 23.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн.) та №60468378 (про примусове виконання постанови ВП №59609509 від 12.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн.) суд керується такими міркуваннями:

суд оцінює правомірність рішення суб`єкта владних повноважень виходячи з фактичних обставин справи, за яких це рішення приймалося. Зміна ситуації після прийняття суб`єктом владних повноважень рішення не є підставою для визнання його протиправним (напр. якщо після відкриття виконавчого провадження суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, то ця обставина не є підставою для скасування постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження; така обставина є підставою для прийняття виконавцем рішення про закриття виконавчого провадження).

Суд встановив, що станом на дату прийняття оскаржених рішень про відкриття виконавчих провадження (01.11.2019) постанови про накладення штрафу (виконавчі документи) були чинними. Провадження у цій судовій справі (про скасування виконавчих документів) відкрите 25.11.2019, тобто після 01.11.2019. Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №59609509 від 08.10.2019 (в якій визначено необхідність виділення постанов про накладення штрафів в окремі виконавчі провадження) скасована судом 02.12.2019, тобто після 01.11.2019.

Отже, станом на дату прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження (01.11.2019) державний виконавець не мав передбачених частиною 4 статті 9 Закону №1404-VIII підстав повертати виконавчий документ чи постановляти інше рішення, відмінне від прийнятого. Тому суд вважає, що державний виконавець при прийнятті постанов про відкриття виконавчого провадження діяв на підставі, у межах повноважень та в порядку, визначеному Законом №1404-VIII.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанов від 01.11.2019 №60468458, №60468378 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Суд роз`яснює позивачці, що за цих обставин нею обрано неправильний спосіб захисту. Адже позивачка вправі звернутись до суду із клопотанням про зупинення виконання постанов про накладення штрафу ВП №59609509 від 23.08.2019, від 12.09.2019, а до державного виконавця - про зупинення виконавчих проваджень №60468458, №60468378. Після набрання законної сили рішенням суду про скасування постанов про накладення штрафу ВП №59609509 від 23.08.2019, від 12.09.2019 позивачка також може подати клопотання про закриття виконавчих проваджень №60468458, №60468378 чи повернення виконавчих документів стягувачу тощо.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи висновки суду щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , суд стягує на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача її витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Галицького ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області ВП №59609509 про накладення штрафу на ОСОБА_1 штрафу від 23.08.2019 (в розмірі 1700 грн.) та від 12.09.2019 (в розмірі 3400 грн.).

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79019, Львівська область, місто Львів, проспект В.Чорновола, буд. 39; ідентифікаційний код 35009232) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його постановлення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.