Справа № 826/7385/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 січня 2020 року м. Київ№ 826/7385/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича (далі по тексту - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича щодо відмови визнання заборгованості ПАТ «КБ «Кив» перед позивачем по заробітній платі у розмірі 279 781,65грн., не внесення ОСОБА_1 як кредитора до загального реєстру кредиторів банку та нездійснення відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заходів по виплаті заробітної плати;

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича внести кредиторські вимоги ОСОБА_1 у другу чергу, узгодити їх з виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та сплатити ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» середню заробітну плату у розмірі 279 781,65 грн.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що грошова вимога на підставі судового рішення стосується не банківського вкладу, а саме заробітної плати, яку ПАТ «КБ «Київ» як роботодавець зобов`язаний був щомісячно виплачувати у 2015 році, починаючи з 01 січня 2015 року. Також, позивач просила врахувати, що зобов`язання банку переді мною щодо виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу виникло до прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії у ПАТ «КБ «Київ» та його ліквідації, а тому така грошова вимога підлягає задоволенню банком у другу чергу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року задоволено клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича задовольнити, закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року вирішено зупинити апеляційне провадження в адміністративній справі № 826/7385/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п`ятої статті 41 Конституції України.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2018 року скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року скасовано, а справу № 826/7385/16 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Направляючи справи на новий розгляд суд апеляційної інстанції зазначив, що обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що невключення рахунку зацікавленої особи до переліку рахунків, за яким вона зможе отримати відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а також незгода з рішенням уповноваженої особи Фонду про віднесення правочину до переліку нікчемних, підстави визнання яких встановлені законом, спричиняють публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція вбачається з постанови ВС України від 01 березня 2017 року у справі № 820/20817/14, де Верховний Суд України відмовив у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, рішення про перегляд яких просив відповідач, були постановлені в порядку адміністративного судочинства та їх предметом було невключення позивачів в перелік вкладників, що мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Натомість, Верховний суд України у вказаній справі провадження не закрив, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року прийнято до провадження адміністративну справу №826/7385/16 та вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У ході нового розгляду даної справи представник відповідача надіслав до суду відзив на адміністративний позов, у якому повідомив, що 11 грудня 2017 року та 22 грудня 2017 року своє зобов`язання за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року у справі №754/1425/15-ц про виплату заробітної плати в розмірі 279 781,65 грн. виконав повністю, що підтверджується відповідними доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що до 31 грудня 2014 року ОСОБА_1 працювала головним бухгалтером Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», звідки була звільнена на підставі частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про поновлення на роботі, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у справі №754/1425/15 вирішено, зокрема, стягнути з Публічного акціонерного товариства «акціонерний комерційний банк «Київ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2015 року по 10 вересня 2015 року включно у розмірі 279 781,65 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.

На виконання даного рішення Деснянський районний суд міста Києва 14 березня 2016 року видав виконавчий лист.

23 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», у якій просила:

- визнати її кредитором за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року та виконавчим листом №2-1754/15 (754/1425/15) від 14 березня 2016 року з грошовою вимогою у розмірі 279 781,81 грн.;

- у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» включити ОСОБА_1 як кредитора до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» з грошовою вимогою у розмірі 279 781,81 грн. та внести до нього відповідні зміни.

За результатами розгляду даної заяви відповідач листом від 22 квітня 2016 року №25.2/244 повідомив, що заборгованість у ПАТ «АКБ «Київ» перед ОСОБА_1 по заробітній платі виникла за період з 01 січня 2015 року по 10 вересня 2015 року, тобто частина заборгованості по заробітній платі виникла у період з 01 січня 2015 року по 24 червня 2015 року, тобто, в період до прийняття рішення Фонду про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Київ».

Заборгованість по заробітній платі є кредиторська заборгованість банку, яка не відшкодовується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в порядку, передбаченому для відшкодування коштів вкладникам банківських установ, а ОСОБА_1 не були заявлені відповідні кредиторські вимоги до уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «АКБ «Київ», в строки, передбачені Законом, вбачається, що заборгованість ПАТ «АКБ «Київ» перед позивачем по заробітній платі в період з 01 січня 2015 року по 26 червня 2015 року вважається погашеною.

Незгода позивача із бездіяльністю відповідача щодо відмови визнання заборгованості ПАТ «КБ «Кив» перед позивачем по заробітній платі у розмірі 279 781,65грн., не внесення ОСОБА_1 як кредитора до загального реєстру кредиторів банку зумовила її звернення до адміністративного суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452-VI) установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною 2 статті 4 Закону №4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 5 статті 34 Закону №4452-VI передбачено, що під час дії тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини 2 статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

За приписами частини 1 статті 54 Закону №4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, за змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Суд зазначає, що зміст заявлених позовних вимог зводиться до оскарження бездіяльності відповідача щодо відмови визнання заборгованості ПАТ «КБ «Київ» перед позивачем по заробітній платі у розмірі 279 781,65 грн., не внесення ОСОБА_1 як кредитора до загального реєстру кредиторів банку та нездійснення відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заходів по виплаті заробітної плати та необхідності внесення позивача до загального реєстру кредиторів банку та здійснення відповідних виплат.

Водночас, з доданих до відзиву документів вбачається, що 11 грудня 2017 року та 22 грудня 2017 року на рахунок ОСОБА_1 відповідачем перераховано 281 781,65 грн., з яких 279 781,65 грн. - заборгованість перед позивачем по заробітній платі, 3 000,00 грн. - моральна шкода, присуджена на користь позивача судовим рішенням.

Тобто, наявними матеріалами справи підтверджується вжиття відповідачем заходів щодо виплати заробітної плати, що свідчить про відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час, суд враховує, що у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року (провадження № 11-1374апп18) суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з трудових відносин між банком, як роботодавцем, і фізичною особою (працівником банку), уповноважена особа Фонду та Фонд у цьому випадку діють як органи управління банком.

Отже, спір про зобов`язання уповноваженої особи Фонду включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів вимоги звільненого працівника банку про стягнення існуючої заборгованості із виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є публічно-правовим і мають вирішуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №127/10129/17.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року скасовано, а справу № 826/7385/16 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду із вказівкою про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На виконання вимог вказаної ухвали суду апеляційної інстанції суд розглядає дану справу за правилами адміністративного провадження та прийшов до висновку про необхідність закриття провадження відповідно до пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №826/7385/16 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Київ» про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Б. Федорчук