Справа № 539/3442/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 лютого 2020 р.Справа № 539/3442/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

27.12.2019 року означене судове рішення оскаржено відповідачем Управлінням патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції в апеляційному порядку. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

Обґрунтовує заявлене клопотання відповідач тим, що відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За наведеного, скаржник просить поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року по справі № 539/3442/19.

Згідно положень ч. 3 ст. 121 КАС України, розгляд клопотання проведено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строки подання апеляційних скарг у цій категорії справ визначені статтею 286 КАС України, норми якої є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України. Тобто, строк подання апеляційної скарги в цій категорії адміністративних справ становить десять днів із дня проголошення оскаржуваного рішення, а не з часу отримання копії рішення суду.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 15.03.2019 року у справі № 725/1525/18, від 19.03.2019 року у справі № 342/426/18.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами ч. 1, ч. 8 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останній день строку триває до двадцять четвертої години.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч. 9 ст. 120 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 03.12.2019 року судом першої інстанції проголошено оскаржуване судове рішення /а.с. 76-84/.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що представник відповідача при проголошенні судового рішення не був присутній, що підтверджується протоколом (журналом) судового засідання від 03.12.2019 року /а.с. 75/.

Поштове відправлення скеровано судом на адресу Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції 05.12.2019 року /а.с. 85/, та отримано скаржником 10.12.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 95/.

Рішення оскаржене відповідачем в апеляційному порядку 27.12.2019 року, тобто поза межами строку, встановленого ч. 4 ст. 286 КАС України, що підтверджується Витягом про відстеження та пересилання поштових відправлень ПАТ «УКРПОШТА» (поштовий ідентифікатор 420).

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Також, Європейський Суд з прав людини «<…> визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14.10.2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, заява №3236/03)».

З урахуванням тієї обставини, що наведені скаржником у клопотанні підстави поновлення такого строку не можуть бути визнані поважними, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

Частинами 2 та 3 статті 298 КАС України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху < > у випадку, якщо вона подана після закінчення строків < >, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції відповідно до положень частини 3 статті 298 КАС України підлягає залишенню без руху та скаржнику слід надати строк для визначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження означеного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 287, 293, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року по справі № 539/3442/19.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис)Рєзнікова С.С. Калитка О.М.