Справа № 540/209/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/209/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради по відмові у призначенні ОСОБА_1 допомоги по народженню дитини одинокій матері на дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малозабезпеченої сім`ї, переміщеним особам на проживання;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 в розмірі, що встановлений ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», тобто 41280 грн., допомоги одинокій матері на дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням заборгованості, яка виникла з 26.09.2019 року, допомоги малозабезпеченої сім`ї з урахуванням заборгованості, яка виникла з 26.09.2019 року, допомогу для покриття витрат на проживання ОСОБА_1 за її заявою від 26 вересня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 допомоги:

- по народженню дитини;

- одинокій матері на дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- малозабезпеченої сім`ї;

- переміщеним особам на проживання

та зобов`язання призначити та виплатити зазначені види допомоги.

Так, фактично, ОСОБА_1 заявлено чотири позовні вимоги, які в силу неможливості встановити їх грошовий еквівалент, суд сприймає як вимоги немайнового характеру.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 гривні.

Таким чином, враховуючи, що позивачем подано позов з чотирма вимогами немайнового характеру - судовий збір становить 3 363,20 грн.(2102 грн.*0,4*4 =3 363,20 грн.)

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, судом встановлено, що позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати до винесення рішенні у справі, обґрунтоване скрутним матеріальним становищем позивачки.

Частиною 1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Аналіз зазначених норм показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

В даному випадку заява позивачки про звільнення її від сплати судового збору, викладена в тексті позовної заяви, в частині її скрутного матеріального становища, жебракування, відсутності будь-яких доходів, не підтверджена жодними доказами.

Більш того, твердження представника позивача про проживання ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території України спростовується доданими до позову довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 12.09.2019 року №№6523-, 6523/, 6523-, згідно яких фактичним місцем проживання/перебування позивачки разом з дітьми є м. Херсон. В свою чергу, пунктом 3 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (на підставі якого видано надані суду довідки) передбачено, що як фактичне місце проживання/перебування не можуть зазначатися адреси (місцезнаходження) органів державної влади, місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх підрозділів, будь-яких інших приміщень, за якими внутрішньо переміщені особи фактично не проживають.

Також, відповідно приписів п.1 ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може застосувати положення зазначеної статті, зокрема, в разі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Документів на підтвердження розміру річного доходу позивачки з урахуванням доходу її чоловіка - ОСОБА_4 до суду також не надано.

Окрім зазначеного безпідставним є доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 звернулась з позовом в інтересах дітей, оскільки, по-перше, позивачем визначено саме ОСОБА_1 , а не її дітей, а, по-друге, згідно ч.1 ст. 10 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною, отже й порушене право, яке підлягає судовому захисту виникає у одного з батьків, що звернувся за отриманням допомоги, а не у дитини. Допомога є власністю дитини згідно ч.2 зазначеної статті Закону тільки у випадку, якщо вона призначена опікуну, тоді як в даному випадку за її отриманням звернулась мати.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви позивачки про звільнення від сплати судового збору з даним позовом, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, які є підставою для прийняття судом відповідного рішення, ОСОБА_1 не надано.

Таким чином, на даний час сума судового збору, що підлягає сплаті позивачкою становить 3 363,20 грн.

Окрім вказаного, ч.ч. 1, 4 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем в порушення вказаних вимог до позовної заяви долучено копії документів, які не засвідчені в установленому законом порядку. На наданих до суду копіях відсутній підпис представника позивача, натомість, наявне лише факсимільне відтворення такого підпису, що суперечить наведеним вище приписам КАС України.

Також, суд звертає увагу представника позивача на те, що до позову ним додано копію адвокатського запиту, вчиненого в інтересах ОСОБА_5 , яка не має відношення до обставин позовної заяви.

Окрім наведеного, приписами п.2 ч.5 ст.160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Також, ч.6 зазначеної статті передбачено, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана представником ОСОБА_1 - адвокатом Корнієнко А.А., проте, в ній не зазначено його реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серії паспорта, що є порушенням зазначених вище вимог КАС України, що також є порушенням вимог ч. 6 ст. 160 КАС України.

Також, згідно п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначеної норми, в позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме:

- подання до суду належним чином оформленої позовної заяви із письмовим підтвердженням позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- подання належним чином оформленої позовної заяви із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника позивача за його наявності або номер і серії його паспорта;

- подання до суду доказів сплати судового збору у сумі 3 363,20 грн. або належним чином обґрунтованої заяви про звільнення/відстрочення/розстрочення його сплати;

- надати завірені належним чином копії доказів, долучених до позову у кількості відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/209/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя О.В. Ковбій