Справа № 344/18540/19
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/63/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівського Андрія Васильовича, Управління ДАБІ в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівського Андрія Васильовича, Управління ДАБІ в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови. Мотивувала позов тим, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення № 90/1009/m/2019 від 03.10.2019 року головним інспектором будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівським А.В, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 29.08.2019 року, Протокол про адміністративне правопорушення від 29.08.2019 року, Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.08.2019 року встановив, що ОСОБА_1 виконала будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , який є пам`яткою архітектури місцевого значення (охоронний №529-м) без дозволу на виконання будівельних робіт. Збудовано другий поверх, чим порушено п. 3 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 34000грн.

Зазначає, що у 1998 році вона купила кв.1 у будинку АДРЕСА_2 і одразу ж звернулась до органів архітектури та міськвиконкому з заявою про надання їй дозволу на перепланування та реконструкцію квартири та горища так, як квартира була у дуже поганому технічному стані. А після в тому ж році купила і квартиру № АДРЕСА_3 . Виконком Івано-Франківської міської ради своїм рішенням від 21 липня 1998 року № 287 дозволив їй перепланування власної квартири та переобладнання горища над нею на дві житлові кімнати. На підставі цього рішення та виготовленої і затвердженої у встановленому законом порядку документації вона протягом 1999-2000 років провела реконструкцію вказаної квартири і після цього у будинку стало практично два поверхи, про що вказується і у документах ДАБІ. Фактично було реконструйовано квартиру так, що другий поверх був теж як мансардного типу, але у ньому вже були житлові приміщення, але горища як такого не залишилось. В порушення вимог чинного законодавства у протоколі про адмінправопорушення не вказано коли ж збудовано другий поверх з посиланням на відповідні докази. До проведення реконструкції у будинку було підвальне приміщення, перший поверх та мансарда. Тобто, перепланування квартири вона здійснила ще далеко до того як у 2011 році було прийнято Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якого її було притягнуто до відповідальності, а чинний на той час Закон України «Про планування і забудову територій» та Закон України «Про архітектурну діяльність» не передбачали, щоб для таких ситуацій надавались дозволи про які вказано у оскаржуваній постанові. Але з часу проведення ремонтних робіт по реконструкції пройшло 19 років і за цей час покрівля будинку над її квартирами прийшла у непридатність. Вона зверталась з відповідними заявами до ЖЕО, в архітектуру, інші державні установи, щоб отримати дозволи на перекриття покрівлі, але виявилось, що це процедура лиш для отримання документації на рік не менше, а коштів треба еквівалентно в десяток тисяч доларів США, а таких коштів і часу в неї не було і тому вона звернулась до відповідного спеціаліста котрий надав їй висновок про стан покрівлі і при цьому він, виясняючи певні обставини виявив, що будинок належить до пам`яток архітектури місцевого значення. Після добудови, проведеної з дозволу органу місцевої влади сусідкою ОСОБА_2 , будинок втратив свій зовнішній вигляд, порівняно з тим, що мав раніше. Я ж належну їй частину будинку зберегла приблизно у такому ж стилі як будинок був і раніше, тільки було розширено другий мансардний поверх. Аналогічно реконструйований і сусідній будинок № 59, який як тепер тільки стало відомо, теж є такою ж пам`яткою архітектури. Влітку цього року позивач дійсно почала виконання робіт по перекриттю покрівлі, що видно на фотографіях, що долучені до адміністративної справи. В той же час відповідно до Переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою від 07 червня 2017 року № 406, в редакції від 20 березня 2019 року, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, будівлі, споруди і іншого, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції, а також заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції, не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Тобто, з врахуванням цих змін, право на регулювання яких надано вказаним вище Законом саме Кабінету Міністрів України, те що нею побудовано у 1999- 2000 році і те, що розпочала виконувати у 2019 році не підпадає під перелік робіт на виконання яких повинен бути дозвіл, про який вказується в оскаржуваній постанові. А про те, що будинок в якому позивач живе відноситься до пам`яток архітектури місцевого значення вона довідалась тільки в цьому році з висновку спеціаліста, що визначав стан придатності покрівлі. А тому, виходячи з тих обставин про які вкажу в окремому поясненні до цього позову в частині того, що вказане правопорушення вчиняється з умислом, а також враховуючи, що вчинення адміністративного правопорушення в ситуації коли треба усувати протікання покрівлі, не могла вважатись правопорушенням, на що вказують і відповідні норми КУпАП, то просить вважати, що при вирішенні даного позову немає підстав вважати, що будинок слід вважати такою пам`яткою саме при вирішенні даного позову і що такий його статус якщо він навіть і є має вирішальне значення. В зв`язку з цим просила суд визнати протиправною та скасувати постанову № 90/1009/m/2019 від 03 жовтня 2019 року винесену головним інспектором будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівським Андрієм Васильовичем, якою її визнано, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень.

20.12.2019 року до суду від відповідача за вх. №57278 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову в повному обсязі, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівського Андрія Васильовича, Управління ДАБІ в Івано-Франківській області в повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає, що згідно листа Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради від 31.07.2019 № 284/31.1-15/07 в та даних Державного реєстру нерухомих пам`яток України, будинок по вул. Матейки, 57 в м АДРЕСА_2 -Франківську відноситься до пам`яток архітектури місцевого значення. У відповідності до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), до значних наслідків (ССЗ) відносяться такі об`єкти: пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини». Згідно п. 8 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення містобудівної діяльності», виконавчі органи міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, які на день набрання чинності цим Законом здійснюють повноваження у сфері державного архітектурно- будівельного контролю, визначені ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», щодо об`єктів I, II, III IV категорій складності, продовжують здійснювати надані їм повноваження щодо об`єктів незначного (СС1) та середнього (СС2) класу наслідків (відповідальності). Враховуючи наведені обставини, лист Мінрегіонбуду від 31.07.2017 №7/17-8089 та з урахуванням положень ст. 7 Закону № 3038-VI, відповідні повноваження щодо об`єктів із значними наслідками (ССЗ) здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, тобто Держархбудінспекцією. Як наслідок Управлінням згідно наказу на проведення позапланового заходу від 19.08.2019 № 346-П/1009/1.5/2019 видано направлення від 19.08.2019 № 346/1009/m.7/2019 з яким ознайомлено забудовника, що засвідчується підписом. З виходом на місце встановлено виконання робіт із реконструкції квартири без дозвільних документів, чим порушено п. З ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI. Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2019 притягнено до відповідальності у вигляді накладення штрафу, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП. Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Крім того, у відзиві відповідач зазначає, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.05.1998 року загальна площа квартири становить 65,3 кв.м. Згідно проектної документації на «Реконструкцію квартири АДРЕСА_1 » загальна площа 174,2 кв.м. Отже сама назва документації, а також безпосередня зміна техніко-економічних показників вказують на здійснення робіт із реконструкції. Доцільно зазначити, що не відповідають дійсності наступні твердження позивача «...перепланування квартири я здійснила ще далеко до того як у 2011 році було прийнято Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якого її було притягнено до відповідальності, а чинний на той час Закон України «Про планування і забудову територій» та Закон України «Про архітектурну діяльність» не передбачали щоб для таких ситуацій видавались дозволи про які вказано у оскаржуваній постанові...», оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» чітко окреслено порядок отримання дозвільної документації на виконання робіт із будівництва.

Згідно проектної документації - фасад в осях «1»-«3» М. 1:100 затверджено у такому ж вигляді, як і на сайті виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який не передбачав добудову ще одного поверху, який є по факту. Окрім того, на замовлення позивача ТОВ «Альянс Консалтинг ІФ» виконано Звіт № 19/19 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта «Житловий будинок АДРЕСА_2 -Франківську» від 08.05.2019. Окрему увагу звертаємо на арк. 12 Звіту, зокрема фотофіксацію, згідно якої у травні 2019 відсутня добудова, яка нібито була виконана ще у 2000 роках. Більше того, згідно п. 7 Звіту визначено категорію технічного стану II, тобто стан житлового будинку задовільний, тобто не вказано про незадовільний чи аварійний стан будинку, які потребували негайного втручання з метою уникнення руйнування. Також при здійсненні позапланової перевірки 29.08.2019 проводилась фотофіксація житлового будинку, згідно якої реконструкція проводилась та не була завершена, як про це вказує позивач. Окрім того, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 41 Закону № 3038-VI до участі в перевірці залучено головного спеціаліста ведення генплану міста, управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради - Заєць Б.В., яка підтвердила обставини встановлені в ході перевірки. Проте навіть незважаючи на рік побудови вказане порушення є триваючим, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні через два місяця з дня його виявлення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 96 КупАП.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Згідно з пунктом 2 цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 7-9 Порядку №553 підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Аналіз вказує на те, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримання акт перевірки, припис, надання письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У пункті 12 Порядку №553, крім іншого, зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до пункту 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, державний архітектурно-будівельний контроль повинен здійснюватися - в присутності суб`єкта містобудування, який повинен ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом, має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень тощо.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно рішення виконавчого комітету від 21.07.1998 року встановлено, що згідно висновків міжвідомчої комісії дозволено ОСОБА_1 перепланування власної квартири та переобладнання горища над нею під житлові кімнати без зміни форми шатрового даху на вул.Матейки 57 АДРЕСА_5 (а.с.26).

Згідно звіту №19/19 від 08.05.2019 року встановлено, що визначено категорію технічного стану як II (мають місце дефекти й пошкодження, які можуть знизити довговічність і надійність мереж і споруд. Потрібні заходи для підвищення їхньої довговічності й надійності). В зв`язку з тим, що будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення, необхідно виготовити проектну документацію для ремонту даху та покрівлі і проведенню зовнішніх опоряджувальних робіт (а.с.65-91).

29.08.2019 року Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області І.І.Мандрик за результатами перевірки, складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, протокол про адміністративне правопорушення, та припис про усунення порушення.

Зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що посадовими особами Департаменту ДАБІ в Івано-Франківській області, здійснено виїзд з метою проведення незапланового заходу за адресою: вул АДРЕСА_4 . Встановлено, що проводиться реконструкцію квартири за вищевказаною адресою, чим порушено ч.1 ст.34 та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

03.10.2019 року прийнята постанова 90/1009/m6/2019, якою позивача було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34000,00 грн., за самовільно виконані будівельні роботи за адресою: вул.Матейки 57 АДРЕСА_6 1 в м АДРЕСА_5 -Франківську, без дозволу на виконання будівельних робіт, збудовано другий поверх, чим порушено ч.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.29-31).

У відповідності до вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: час вчинення і суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 2 статті 254 КУпАП, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказаними нормами, законодавець передбачив, що при складанні протоколу, особа яка його складає повинна внести в його зміст відповідні дані, без внесення яких протокол буде складено у порушення вищевказаних вимог, при цьому, даний протокол повинен бути складений у двох однакових примірниках, які повинні співпадати зі змістом та формою, та один із яких надається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у даному випадку ОСОБА_1 .

Як встановлено судом під час розгляду справи, у порушення вищевказаних норм діючого законодавства України, відповідачем у протоколі не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, що має суттєве значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності з додержанням вимог ст.38 КУпАП, яка передбачає строки накладення адміністративного стягнення.

В досліджених матеріалів справи вбачається, що позивачем була проведена реконструкція другого поверху та ремонтні роботи даху та покрівлі.

При цьому, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, закріплену в рішенні від 20.10.2011 році у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи, копії якої надано до суду, відсутні будь-які докази, отримані відповідно до вимог діючого законодавства України, про те що позивачем саме збудовано другий поверх.

Також, при винесені вищевказаної постанови, відповідачем, порушено вимоги п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП, відповідно до якої, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, що не було додержано при наявності вищевказаних порушень, у тому числі з вищевказаних обставин, а саме у зв`язку з тим, що особа фактично зобов`язана було оцінювати правомірність своїх дій, по складанню матеріалів та протоколу, під час розгляду справи та винесені постанови.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її належним чином.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. Відтак, остання має бути скасована.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої постанови 90/1009/m6/2019 від 03.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.188-42,244-6,287-289 КУпАП та керуючись ст.ст. 8-10, 11, 17, 71, 159,160-163, 244-2, 254 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівського Андрія Васильовича, Управління ДАБІ в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №90/1009/m6/2019 від 03.10.2019 року винесену головним інспектором будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівським Андрієм Васильовичем, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Татарінова О.А.