Справа № 175/4519/19
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4519/19
Провадження № 2-а/175/79/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Лукієнко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича, третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дії ОСОБА_2 протиправними; постанову серія ІД№00021966 від 17.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ст. ч 1 ст. 122 КУпАП скасувати; зобов`язати Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 04.09.2019 року о 10:25:48 за автомобілем марки «KIA CEED», державний номерний знак НОМЕР_1 , судові витрати покласти на відповідача.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с.41).

Відповідач Інспектор з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратов В.Ф. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.30).

Представник третьої особи Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за довіреністю Бут Д.Ю. надав суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 а постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД№00021966 від 17.10.2019 року залишити без змін (а.с.31-34).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з письмовими поясненнями третьої особи, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІД№00021966 від 17.10.2019 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9-10). Вказаною постановою констатовано, що водій ОСОБА_1 , 04 вересня 2019 року о 10 год. 25 хв. в м. Дніпро вул. Січових Стрільців, 12, керуючи транспортним засобом марки «KIA CEED» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на тротуарі, чим порушив вимоги п.15.10(б) ПДР України.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст. 219 КУпАП передбачено, що від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 3 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Із змісту позовної заяви встановлено, що позивач заперечує обставини викладені у постанові щодо порушення ним п.15.10(б) ПДР України, оскільки у постанові не вірно вказано суть правопорушення, а саме невідповідність полягає в тому, що автомобіль було припарковано ним, ОСОБА_1 згідно п.15.10(в) ПДР України в районі будинку м. Дніпро вул. Січових Стрільців АДРЕСА_1 , на краю тротуару, де для руху пішоходів було більше 3 м., і автомобіль не перешкоджав руху інших транспортних засобів (фото фіксації доказу додається у додатках, які сам же зробив інспектор.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зазначеному кореспондує п. 1.3 ПДР України, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 15.10 ПДР України, стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.; г) ближче 50 м. від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м. хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м. від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Однак, у спірній постанові серії ІД№00021966 від 17.10.2019 року, не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення, а саме: не встановлено точного місця вчинення правопорушення, а лише зазначено вулицю; не зазначено, вимоги якого саме дорожнього знаку, вказаного у Додатку 1 до ПДР України, порушено, тобто не встановлено, за яке саме порушення Правил дорожнього руху позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 14-2 КУпАП передбачає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Проте, відповідачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що транспортний засіб марки «KIA CEED» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку з порушенням вимог дорожнього знаку «Стоянка на тротуарах».

Частина 1 ст. 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цієї вимоги закону представник відповідача не виконав та не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови та на спростування доводів позивача. Не міститься таких доказів і у матеріалах справи.

Таким чином, при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором з паркування) не було повно з`ясовано обставин справи, що суперечить вимогам КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Що стосується позовних вимог щодо визнання дії відповідача протиправними, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України, які регулюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не передбачено можливості прийняття судом рішення про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень по притягнення особи до адміністративної відповідальності за результатами розгляду такої категорії справи, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова В.Ф., уповноважених осіб Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради видалити інформацію, внесену до реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху про адміністративне правопорушення за яке винесена постанова серії ІД№00021966 від 17 жовтня 2019 року, суд приходить до висновку про необґрунтованість зазначеної вимоги, оскільки позивачем не надано жодного доказу наявності зазначеної інформації, позивачем висловлюється необґрунтовано передчасне твердження, що зазначена інформація, у разі задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови буде мати місце у реєстрі обліку правопорушень, позивачем не наведено жодного нормативно-правового обґрунтування вищезазначеної вимоги, у зв`язку з чим зазначена вимога задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу ч. 5 ст. 139 КАС України вбачається, що судові витрати зі сплати судового збору могли бути стягнуті з відповідача на користь інших учасників справи в разі понесення такими учасниками судових витрат. У цій справі позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП та не ніс судових витрат зі сплати судового збору. Також, вказана норма Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає стягнення з відповідача судового збору на користь держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в порядку ст. 139 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 289 КпАП України, п.п.15.10(б) ПДР України, ст. ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича, третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича серії ІД№00021966 від 17 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича про визнання дій неправомірними при винесенні 17 жовтня 2019 року постанови серії ІД№00021966 про притягнення до адміністративної відповідальності та про зобов`язання Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича, уповноважених осіб Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради видалити інформацію, внесену до реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху про адміністративне правопорушення за яке винесена постанова серії ІД№00021966 від 17 жовтня 2019 року відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.М. Озерянська

Повний текст рішення суду виготовлено 03 лютого 2020 року.