Справа № 300/2016/19
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2020 р. справа № 300/2016/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,
представника позивача Лаврука В.В.,
представника відповідача Волосянка Р.О.,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 частково задоволено позовну заяву Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 46996,39 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 13381,76 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В ході розгляду справи відповідачем 09.12.2019 подано заяву в якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат та повідомив, що у відповідності до ч.7 ст.139 КАС України докази здійснення судових витрат, а також їх розмір будуть подані після ухвалення судового рішення.

20.01.2020 позивачем до матеріалів справи долучено заяву та докази понесення судових витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 22.01.2020 для розгляду питання щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник відповідача заяву щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу підтримав з наведених у ній підстав. Просить із врахуванням принципу пропорційності стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь відповідача 3683,80 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу.

Представник позивача заперечив щодо задоволення заяви з підстав, наведених у відзиві на заяву. У судовому засіданні пояснив, що розмір судових витрат на професійну правову допомогу є завищеним, неспівмірним зі складністю справи. Щодо визначення суми судових витрат поклався на розсуд суду.

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують заяву та відзив на заяву, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Так, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копії: договору про надання правової допомоги від 14.10.2019 №20/10-2019, додаткової угоди №1 від 14.10.2019 до договору про надання правової допомоги №20/10-2019 від 14.10.2019, акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 17.01.2020 на суму вартості наданих послуг 5150,00 грн., дублікату квитанції №0.0..1 від 16.11.2019 про сплату авансових коштів адвокату в сумі 500,00 грн., квитанції №0.0..1 від 18.01.2020 про сплату коштів у сумі 4650,00 грн. В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №955, видане Івано-Франківською ОКДКА 11.09.2012 та ордер серії ІФ № 075575 від 14.10.2019.

Згідно п.п.1.1 вищевказаного Договору адвокат взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 правову інформацію, консультацію і роз`яснення з правових питань, складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру, складання процесуальних документів (заперечень, відзивів на позов, претензій, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів), представництва та захисту інтересів клієнта, зокрема, у судах.

Згідно п.3.2 зазначеного Договору розмір гонорару визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Додатковою угодою №1 від 14.10.2019 визначено вартість та порядок оплати послуг за надання правничої допомоги в адміністративній справі №300/2016/19 (а.с.96).

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2020 відповідачу надані послуги загальною вартістю 5150,00 грн. (а.с.99).

Вказані кошти відповідачем сплачені, що підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 16.11.2019 про сплату авансових коштів в сумі 500,00 грн., квитанції №0.0..1 від 18.01.2020 про сплату коштів у сумі 4650,00 грн.

Суд зазначає, що виконані роботи (надані послуги), визначені у акті приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2020 відповідають змісту виконаних робіт (надання послуг), виконання та надання яких передбачено договором про надання правової допомоги від 14.10.2019 №20/10-2019, додатковою угодою №1 від 14.10.2019 до договору про надання правової допомоги.

Втім, при вирішенні питання щодо розподілу заявлених позивачем судових витрат суд виходить із наступного.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, для включення всього розміру гонорару до суми, що підлягає стягненню у разі часткового задоволення позову, має бути встановлено, що за обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу, наведеного в акті приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 17.01.2020 адвокатом надано ОСОБА_2 Т. наступні послуги:

- 14.10.2019 - консультація, вартість - 500,00 грн.;

- вивчення проблеми, аналіз документів (матеріалів справи №300/2016/19) і законодавства, підготовка пропозицій щодо можливих перспектив вирішення спору. Затрачений час 3 години, вартість - 1500,00 грн.;

- 19.11.2019 - підготовка та подача адвокатського запиту до Управління ДМС в Івано-Франківській області, вартість 300,00 грн.;

- 03.12.2019 підготовка та подача адвокатського запиту до ЦНАП м.Івано-Франківська, вартість 300,00 грн.;

- 03.12.2019 - ознайомлення з матеріалами справи, вартість - 250,00 грн.;

- складання обґрунтованого відзиву з викладом заперечення щодо позову у справі, вартість - 2300,00 грн.

Загальна вартість виконаних робіт (надання послуг) згідно вказаного акту становить 5150,00 грн.

У той же час, суд, аналізуючи здійснені адвокатом послуги за критеріями, визначеними у ч.5 ст.134 КАС України та на предмет неминучості - критерію, що застосовується Європейським судом з прав людини, зазначає таке.

Суд погоджується із заявленими до стягнення сумами судових витрат щодо надання адвокатом відповідачу правової допомоги у виді: ознайомлення 03.12.2019 з матеріалами справи (250,00 грн.) та підготовкою і поданням адвокатських запитів до Управління ДМС в Івано-Франківській області (300,00 грн.), ЦНАП м. Івано-Франківська (300,00 грн.), всього в сумі 850,00 грн., оскільки такі дійсно були необхідними для правильного з`ясування обставин у справі. При цьому, суд вважає вказані суми судових витрат розумними, виправданими та економічно обґрунтованими. Як наслідок, останні беззаперечно підлягають стягненню на користь відповідача за рахунок бюджетних асигнувань позивача.

Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу у виді проведення 14.10.2019 консультації, вартість до стягнення якої заявлено у розмірі 500,00 грн. та вивчення проблеми, аналізу документів (матеріалів справи №300/2016/19) і законодавства, підготовка пропозицій щодо можливих перспектив вирішення спору, при затраченому часі 3 години, вартість - 1500,00 грн. (разом 2000,00 грн.) суд вказує, що консультація, вивчення проблеми, аналіз документів, підготовка пропозицій щодо можливих перспектив вирішення спору є ідентичними видами правової допомоги та повторюють одна одну. Крім цього, зазначені послуги не містять будь-яких даних про об`єм робіт, зокрема в чому полягало вивчення проблеми, підготовка пропозицій щодо можливих перспектив вирішення спору. На переконання суду, з огляду критеріїв розумності, виправданості, співмірності із складністю справи, вартість заявленої до відшкодування суми вказаних послуг є завищеною на 1000,00 грн. (із розрахунку вартості однієї години роботи адвоката 500,00 грн., яка визначена додатковою угодою №1 від 14.10.2019).

Щодо правової допомоги у виді складання обґрунтованого відзиву з викладом заперечення позову в справі, вартість якої визначена в розмірі 2300,00 грн., суд також вважає вказану суму недостатньо обґрунтованою, і неспівмірною із предметом спору.

Суд враховує, що вказана справа не є справою особливої складності, обґрунтування заперечень позовної заяви частково не стосуються предмету спору - стосуються оскарження податкового повідомлення-рішення, а не позовних вимог про стягнення податкового боргу. Тому, суд, в цій частині заяви вважає вартість заявленої до відшкодування суми вказаних послуг завищеною на 300,00 грн.

Враховуючи наведене, виходячи із обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань позивача на користь відповідача, у загальному розмірі 2772,00 грн. (3850,00 х 72% відмовлених у задоволенні позовних вимог).

Стосовно тверджень представника позивача про пропущення відповідачем визначеного ч.7 ст.139 КАС України строку подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом частин 7, 9 ст.139 КАС України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначено вище, рішення у цій справі суд прийняв 13.12.2019. Розгляд справи здійснювався в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Отже, судові дебати у справі не проводились. Оскільки розгляд справи проводився без виклику сторін, про прийняте судом рішення у справі сторони дізнались після отримання його копії.

Судом встановлено, що копію рішення від 13.12.2019 ОСОБА_1 отримав 15.01.2019 (а.с.91). Докази в підтвердження понесених судових витрат ОСОБА_1 надано суду 20.01.2020 (а.с.92). Отже, відповідачем дотримано вимоги частин 7, 9 ст.139 КАС України.

Таким чином, твердження позивача про подання відповідачем відповідних доказів з пропущенням п`ятиденного строку є безпідставними.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 143, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності 20, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2772,00 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят дві гривні 00 копійок).

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Додаткове рішення складене в повному обсязі 03.02.2020.