Справа № 160/5098/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
29 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/5098/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Царьова Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №160/5098/19
за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт»
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року по справі №160/5098/19 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» до суду першої інстанції до суду першої інстанції було подано заяву щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19500,00 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року по справі №160/5098/19 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» про стягнення з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19500 грн.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (т. 2, а.с. 141-145).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - задоволено частково.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року по справі №160/5098/19 - скасовано.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19500,00 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. - задоволено частково.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

В іншій частині заяви відмовлено (т. , а.с. )

Разом з цим, 14 січня 2020 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» надійшла заява про вирішення питання про розподіл судових витрат з надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, в якій, з посиланням на частину третю статті 143 КАС України, позивач просить дозволити йому надати докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення та вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для чого призначити додаткове судове засідання, та винести додаткову постанову щодо розподілу судових витрат.

20 січня 2020 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» надійшла заява про стягнення з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» вартість послуг, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, до якої заявником додано докази на підтвердження понесених витрат.

Відповідач подав заперечення, в якому просить суд заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» залишити без задоволення, з огляду на надмірність та не підтвердженість належними доказами розміру витрат на правничу допомогу, заявленого до відшкодування Позивачем.

Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, що не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник Позивача вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №160/5098/19 підтримав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника Позивача, проаналізувавши вимоги та підстави заяви, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або Третьою особою.

Згідно з ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи №160/5098/19 у розмірі 5000 грн. Позивачем до суду апеляційної інстанції надано:

- Договір про надання правничої (правової) допомоги від 10.12.2019 року №10/12-19/9,

- детальний опис робіт (наданих послуг)виконаних для надання професійної (правової) допомоги від 15.01.2020року,

- копію акту здачі-приймання наданих послуг від 17 січня 2020 року,

- копію рахунку-фактури №17/01/2020 від 17 січня 2020 року на суму 5000 грн.,

- копію платіжного доручення №150 від 20 січня 2020 року на суму 5000 грн.

Проаналізувавши вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» у справі №160/5098/19 здійснював адвокат Тубольцева О.В., що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3886 від 14.09.2018 року та є адвокатом в Адвокатському об`єднанні «Альянс».

Між Адвокатським об`єднанням «Альянс» та ТОВ «Ріал Істейт» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 10.12.2019 року №10/12-19/9.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору за надання об`єднанням правової (правничої) допомоги за цим договором клієнт сплачує Об`єднанню гонорар, розмір якого визначається за згодою Сторін залежно від обсягу правової (правничої) допомоги, наданої Об`єднанням Клієнту, та зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг, підписаному обома Сторонами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що з детального опису робіт (наданих послуг) 15.01.2020 року та акту здачі-приймання наданих послуг від 17 січня 2020 року не можливо встановити кількість часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг й виконаних робіт, оскільки вказані опис та акт містять лише назви послуг та їх загальну вартість, а саме: 5000 грн.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказана в акті здачі-приймання наданих послуг від 17.01.2020 року така послуга як опрацювання апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року по справі №160/5098/19 входить до процесу підготовки та направлення до Третього апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у даній справі.

Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що Позивач належним чином документально не підтвердив та не довів загальну суму витрат, понесених останнім, на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі в розмірі 5000 грн., з огляду на відсутність в наданих останнім документах детального зазначення відповідних кількісних та якісних показників виконаних робіт (наданих послуг), за які безпосередньо здійснюється оплата.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції, з урахуванням співмірності витрат на правову (правничу) допомогу із обсягом складених адвокатом в межах цієї адміністративної справи документів, часу, витраченого адвокатом на надання таких послуг, а також на представництво інтересів у судовому засіданні, складність справи, ціни позову та значення справи для сторони, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява Позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 139, 252, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №160/5098/19 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 05 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов