Справа № 462/7865/19
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/7865/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Колошкіна П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа - інспектор сектору реагування патрульної поліції №4 Жовківського відділення поліції Ком`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Недбайло Олена Юріївна про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Кам`янко-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №732213 від 05.12.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що інспектором СРПП №4 Жовківського відділення Ком`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області Недбайло О.Ю. винесено відносно нього вказану постанову, згідно якої він 05.12.2019 року о 18.30 год. на вул. Б.Хмельницького, 117 у м. Жовква керуючи автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки, чим порушив 33 розділ п.1 "д" Правил дорожнього руху. Проте стверджує, що Правил дорожнього руху не порушував і вказаного у постанові правопорушення не вчиняв. Зазначає, що інспектором при винесенні постанови не встановлено дійсних обставин події. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушень, не надано, інспектором не досліджено і в постанові не вказано. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, вказана постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 16.01.2020 року після усунення позивачем 15.01.2020 року на виконання ухвали суду від 20.12.2019 року недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та визначено дату і час розгляду, про що повідомлено сторони.

Позивач у судове засідання 27.01.2020 року не з`явився, натомість подав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.194 КАС України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не направив в судове засідання свого уповноваженого представника, причин неявки суду не повідомив, відзив на адміністративний позов суду не надав.

Третя особа, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та причин неявки суду не повідомила.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.8.4 «б» Правил дорожнього руху України, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Розділом 33 "Дорожні знаки" п.3 "Знаки пріоритету" Правил дорожнього руху передбачено дорожній знак 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Справа про вказане адміністративне правопорушення мають право розглядати і накладати адміністративні стягнення працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст.222 КУпАП).

Згідно п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу . Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що 05.12.2019 року інспектором СРПП №4 Жовківського відділення Ком`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області Недбайло О.Ю. винесено постанову серії БАА №732213, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. Згідно з даною постановою позивач визнаний винним у тому, що він 05.12.2019 року о 18.30 год. на вул. Б.Хмельницького, 117 у м. Жовква керуючи автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки, чим порушив 33 розділ п.1 д Правил дорожнього руху (а.с. 4).

Разом з тим, суд вважає, що відповідач не довів того факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови інспектор прийняв зазначене рішення на підставі об`єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду не представлено.

За таких обставин, суд бере до уваги письмові пояснення позивача, викладені в позовній заяві, оскільки вони не спростовані відповідачем, про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, а наближаючись до перехрестя зробив зупинку, за декілька метрів перед знаком «STOP», так як на цій ділянці дороги була відсутня «стоп-лінія», та в подальшому, здійснив ще одну зупинку під`їхавши до перехрестя, оскільки з того місця, де встановлено знак, у зв`язку з його віддаленістю від самого перехрестя, неможливо було переконатися у безпечності проїзду, після чого повернув у напрямку м. Львова, що дозволяється Правилами дорожнього руху.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак, небажання відповідача надавати докази в судовому засіданні давало суду право вирішити справу, обмежившись доказами наданими позивачем, що відповідає положенням КАС України.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

З огляду на ненадання відповідачем доказів, не спростовано доводи позивача, що він здійснив зупинку перед знаком «STOP», тому суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним.

З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що поліцейським порушено норми ст.245 КУпАП, а саме відповідачем не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача, підтверджував правомірності оскаржуваної постанови та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а відтак незаконним, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір, оскільки він звільнений від сплати такого відповідно до ст.288 КУпАП.

Порядок розподілу судових витрат встановлений ст.139 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абз. 2 ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, відшкодуванню з Державного бюджету України підлягають лише ті судові витрати, які були фактично понесені. Матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат.

Вказані норми не передбачають стягнення з суб`єкта владних повноважень (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь держави судового збору, тому і відсутні підстави для стягнення на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 73-77, 90, 229, 241-246, 268, 271, 272, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №732213 від 05.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п. 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України - через Залізничний районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Участини справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: - Кам`янка-Бузький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 80400, м.Кам`янка-Бузька, вул.Незалежності, 22;

третя особа - інспектор сектору реагування патрульної поліції №4 Жовківського відділення поліції Ком`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Недбайло Олена Юріївна, місцезнаходження: 80400, м.Кам`янка-Бузька, вул.Незалежності, 22.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний