Справа № 127/25218/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/25218/19

Головуючий у 1-й інстанції: Клапоущак С.Ю.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

05 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивача: Оперчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Цирканюка Ярослава Славяновича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Цирканюка Ярослава Славяновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Цирканюка Ярослава Славяновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1423041 від 14.08.2019.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що позивач заїхав до зони дії знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" не на найближчому перехресті, тому його обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4 (г) ПДР.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови, 14 серпня 2019 року о 07:14 год. в м. Вінниці по вул. Соборній, 91 позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Kia Magentis", д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено", а також не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 8.4 (г) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказані адміністративні правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дія знака 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" на позивача не поширюється, а докази керування автомобілем без пристебнутого ременя безпеки в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за невиконання вимоги дорожнього знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" та керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки.

Згідно з п.2.3 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Ч.5 ст.121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП одночасно розглядалися інспектором УПП у Вінницькій області Цирканюком Я.С., відповідач обґрунтовано застосував до позивача стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: за ч.1 ст.122 КУпАП.

Отже, доводи позивача про необхідність складання окремих постанов за кожне вчинене правопорушення не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення позивачем вимог знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено", колегія суддів виходить з наступного.

П.8.4 (г) ПДР передбачено, що наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно з п.3.2 Розділу 33 ПДР, дорожній знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух усіх механічних транспортних засобів.

Абз.9 п.3.43 ПДР передбачено, що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до абз.5 п.3.43 ПДР не поширюється дія знаків 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

Таким чином, дія знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби виключно у разі одночасного дотримання наступних умов:

- транспортні засоби належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, або обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні;

- транспортні засоби таких громадян в`їжджають до позначеної зони та виїжджають з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як встановлено з оскаржуваної постанови та не заперечується сторонами, автомобіль позивача зупинено за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 91.

Згідно з довідкою ТОВ "Салютем" (а.с.7) ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-уролога в МЦ "Салютем" за адресою: м АДРЕСА_1 Вінниця, вул. Соборна, 46-а, тобто позивач працює в зоні дії знака 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено".

Водночас, судом встановлено, що найближчим перехрестям до будинку за адресою АДРЕСА_2 .Оводова, в той час як автомобіль позивача зупинено за адресою вул. Соборна, 91, зокрема, за перехрестям вул.Соборна - вул.Хлібна.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про неможливість під`їзду до місця роботи за адресою АДРЕСА_2 , 46-а іншим шляхом є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Отже, позивач не виконав вимогу абз.5 п.3.43 ПДР щодо порядку в`їзду до зони дії дорожнього знаку 3.2, тому самий лише факт роботи в зоні дії вказаного знака не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за невиконання вимог знаку 3.2.

З урахуванням наведеного щодо позивача поширюється дія знака 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено", тому відповідач обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4 (г) ПДР.

Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що на підтвердження правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1423041 від 14.08.2019 відповідач надав відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, які долучені до матеріалів справи разом з відзивом на позов (а.с.38).

Згідно з вказаними відеозаписами інспектор УПП у Вінницькій області лейтенант поліції Цирканюк Я.С. підійшов до автомобіля позивача, назвав прізвище, ім`я, по-батькові, посаду, повідомив причини зупинки та назвав порушення ПДР, які вчинив позивач, заслухав пояснення позивача та повідомив про вимоги ПДР щодо необхідності в`їзду до забороненої зони на найближчому перехресті.

Після складання оскаржуваної постанови відповідач неодноразово запитував позивача про отримання копії постанови та, не отримавши відповідь, повідомив про те, що зазначає в постанові про відмову від отримання копії.

Отже, доводи ОСОБА_1 про порушення відповідачем порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, неповідомлення про вчинені правопорушення та зазначення неправдивих відомостей про відмову від отримання копії постанови не знайшли свого підтвердження згідно з вказаним вище відеозаписом.

Крім того, вказані вище доводи, не спростовують факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується дійшла висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1423041 від 14.08.2019 є правомірною.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Цирканюка Ярослава Славяновича задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Цирканюка Ярослава Славяновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 лютого 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.