Справа № 219/125/20
Суддя: Фролова Н. М.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/125/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бібік Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Національної патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Гриценко Руслана Вікторовича, Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2019 року ОСОБА_1 через Укрпошту звернувся до Артемівського міськрайрнного суду Донецької області з позовною заявою, яка надійшла до суду 09.01.2020 року, в якій просить: визнати дії поліцейського Національної Патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Гриценка Руслана Вікторовича щодо складання постанови серії БАА 2 №512915 від 23.12.2019 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП незаконними; визнати постанову серії БАА 2 № 512915 від 23.12.2019 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що 23 грудня 2019 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Dodge Caliber STX, державний номер НОМЕР_1 , він рухаючись вулицею Незалежності у місті Бахмут був зупинений нарядом патрульної поліції, а саме поліцейським Бахмутського відділу поліції Гриценком Русланом Вікторовичем. Співробітник поліції звинуватив його, що на дорозі, яка має дві полоси для руху в одному напрямку, він рухався лівою смугою, чим порушив п.п. 11.2 ПДР України. Він намагався пояснити, що рухався правою смугою не порушуючи Правил Дорожнього Руху, та раптом на праву смугу почав виїжджати транспортний засіб з Автозаправної станції, чим створив для мене перешкоду і тимчасову неможливість рухатися правою смугою. Для уникнення аварійної ситуації він здійснив об`їзд цього авто, продовжуючи свій рух лівою смугою. Відстань від Автозаправної станції до місця зупинки його патрульним поліції була дуже малою, що він фізично не встигав знову зайняти праву смугу для подальшого руху. Старший лейтенант поліції погодився, що існувала перешкода для його руху правою смугою, але стверджував, що на відстані від Автозаправної станції до місця зупинки він мав встигнути повернутися на праву смугу для подальшого руху. Відстань від Автозаправної станції до місця зупинення його Патрульною поліцією відтворено за допомогою програми «Google maps» та додана ним до позовної заяви. Зазначає, що старший лейтенант поліції, отримавши його водійське посвідчення та документи на авто одразу направився до службового авто і без пояснень почав складати Постанову про порушення правил дорожнього руху. Докази (фото- або відео фіксація) порушення не були надані йому для ознайомлення, його пояснення враховані не були. Також у Постанові було зазначено, що у момент порушення ним ПДР права смуга була вільною, що не відповідає дійсності, оскільки там свій рух здійснювало авто, яке щойно виїхало з Автозаправної станції. Отже, Постановою у справі про адміністративне порушення від 23 грудня 2019 року Серії БАА № 521915 його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425, 00 грн. за порушення передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» та за невиконання пункту 11.2 Правил Дорожнього Руху. Керуючи автомобілем, він розумів необхідність рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини. Але це тимчасово було неможливо, зважаючи на вищезазначені обставини. Вважає, що з його боку не було порушення ПДР, оскільки у правій смузі існувала перешкода для руху. Крім того, що його не ознайомили, лише сказали поставити підпис, протокол про адміністративне порушення на місці не складали, пояснення від нього до матеріалів справи не залучили. Розгляд справи провели на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими він не мав можливості скористатися. Посилання на жоден доказ у оскаржуваній постанові відсутні.

Ухвалою судді від 10.01.2020 року позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали, які він усунув вчасно.

Ухвалою судді від 22.01.2020 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 11-00 годину 27.01.2020 року.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з тим, що відсутні відомості щодо вручення позивачу судового виклику.

Ухвалою суду від 31.01.2020 року за клопотанням позивача було залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача Бахмутський Відділ поліції ГУНП в Донецькій області, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено до 05.02.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглянути справи без його участі.

Відповідач поліцейський Національної патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Гриценко Р.В., співвідповідач Бахмутський ВП ГУНП в Донецькій області до судового засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзиву проти позову не подали.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 621915, складеної 23 грудня 2019 року поліцейським СРПП Бахмутського ВП Гриценко Р.В., вбачається, що ОСОБА_1 23.12.2019 р. об 11-30 годині в Донецькій області м. Бахмут, вул. Незалежності на дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку рухався лівою смугою, коли права смуга була вільна, чим порушив п.11.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Прийнято по справі рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 гривень. Також в постанові є відмітка про отримання водієм копії постанови, а також те, що йому роз`яснені права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП (а.с. 9).

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП є порушення вимог розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Пунктом 11.2 ПДР передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1).

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським при винесені постанови не було наведено доказів (жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації), на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачами не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 621915 від 23.12.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в силу вищезазначеної норми КАС України позовні вимоги в частині визнання дій незаконними, задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 139, 229, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 33, 122, 247, 251, 268, 278, 279, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольни частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 621915 від 23.12.2019 року, винесену поліцейським СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Гриценко Русланома Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 21 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Відповідно до ст. 286, п. 15.5 Розділу VII Перехідних положень КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано до Першого апеляційного адміністративного суду або через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: поліцейський Національної патрульної поліції Бахмутського ВП Гриценко Руслан Вікторович, місце несення служби якого: Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, 149;

Співвідповідач: Бахмутський ВП ГУНП в Донецькій області, адреса: Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, 149.

Суддя Н.М. Фролова