Справа № 360/5488/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5488/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні ПФУ у Луганській області № 11/41, від 04.12.2019 згідно якого позивачу не був зарахований до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992 по 31.08.1994, а також з 25.05.1995 по 09.12.1996;

- визнати період часу роботи позивача з 01.09.1989 по 09.12.1996, як стаж роботи в шкідливих умовах, а саме пільговий стаж.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що у жовтні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області із заявою про підтвердження стажу роботи із шкідливими умовами. 04.12.2019 відповідачем було складене та надане позивачу рішення комісії про результати розгляду його заяви.

Згідно з рішенням відповідача позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 22.08.1992 по 31.08.1994 у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць за умовами праці, не зараховано з 25.05.1995 по 09.12.1996 у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць за умовами праці по дільниці виготовлення стеклопластикових, телескопічних вудилищ цеху товарів народного споживання № 10/2 в наказі по підприємству, від 01.09.1999 № 245. Таким чином згідно з рішенням комісії про результати розгляду заяви трудовий стаж позивача із шкідливими умовами праці складає 3 роки 5 місяців 20 днів.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним.

Ухвалою суду від 02 січня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 1-2).

27 січня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 56-59), в обґрунтування якого зазначено, що 31.10.2019 ОСОБА_1 подав заяву про підтвердження стажу роботи на підставі Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року, тому як відкрите акціонерне товариство «Об`єднання Склопластик», на якому працював позивач ліквідовано. У заяві про підтвердження стажу роботи від 31.10.2019 позивач просив розглянути питання про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за період з 11.09.1989 по 09.12.1996.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах після 21.08.1992 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями лише за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на запис у трудовій книжці, а саме на наказ за результатами атестації робочих місць по умовах праці від 15.06.1994 № 364, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Однак, результати атестації робочих місць, які зазначені у наказі від 15.06.1994 № 364, визнано недійсними. Іншого підтвердження проведення атестації робочих місць за умовами праці у період з 22.08.1992 по 31.08.1994, окрім наказу від 15.06.1994 № 364, який є недійсним, позивачем на розгляд Комісії не надано.

Згідно запису у трудовій книжці, в цей період позивач працював майстром зміни дільниці виготовлення склопластикових телескопічних вудилищ цеху товарів народного споживання. У наказі Сєвєродонецького ВАТ «Об`єднання Склопластик» про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 01.09.1999 № 245 атестація робочого місця на дільниці виготовлення склопластикових телескопічних вудилищ цеху товарів народного споживання №10/2 відсутня. Цей наказ містить дані про атестацію робочих місць на дільниці з виробництва пресових склопластикових виробів цеху товарів народного споживання №10/2. У той час як позивач працював на дільниці виготовлення склопластикових телескопічних вудилищ цеху товарів народного споживання №10/2. Дільниця виготовлення склопластикових телескопічних вудилищ цеху товарів народного споживання №10/2 у наказі Сєвєродонецького ВАТ «Об`єднання Склопластик» про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 01.09.1999 № 245 не вказана. Також, як зазначалось вище, результати атестації робочих місць, які вказані у наказі від 15.06.1994 року № 364, визнано недійсними. Іншого підтвердження проведення атестації робочих місць за умовами праці у період з 25.05.1995 по 09.12.1996, позивачем на розгляд Комісії не надано.

Окрім того, відповідач вважає за необхідне звернути увагу суду на те, що позивач просить визнати період часу роботи з 01.09.1989. Однак, згідно запису трудової книжки та архівної довідки від 22.07.2019 № П-1432/01, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до СВО «Склопластик» з 11.09.1989. Тому ця вимога є необґрунтованою.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

31 січня 2020 року від позивача надйшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що його доводи є об`єктивними, оскільки надав до суду всі необхідні документи, які підтверджують наявність у нього пільгового стажу роботи, у зв`язку з чим позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов до наступного.

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про підтвердження стажу роботи (а.с. 32), разом з відповідними документами, а саме: довідка з Єдиного державного реєстру про ліквідацію підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, трудова книжка, документи, видані архівними установами, довідка про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих місць (а.с. 33-54).

Рішенням Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області від 04.12.2019 №11/41 не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 22.08.1992 по 31.08.1994 у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць за умовами праці; з 25.05.1995 по 09.12.1996 у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць за умовами праці по дільниці виготовлення склопластикових телескопічних вудилищ цеху товарів народного споживання №10/2 в наказі по підприємству від 01.09.1999 №245 (а.с. 14, 55).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (частина перша та друга статті 7 Закону № 1788-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2. ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування," на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 затверджено Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Порядок №18-1).

Пунктом 1 Порядку №18-1 цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до пункту 2 Порядку №18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (36-2003-п), на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Пунктами 3, 4 Порядку №18-1, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Згідно із пунктом 11 Порядку №18-1, для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 12 Порядку №18-1, Управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління та головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та в отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 позивач у періоди з 11.09.1989 по 09.12.2016 працював у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні «Склопластик» майстром зміни дільниці (а.с. 11-12).

Також ОСОБА_1 було надано архівні довідки №№П-1434/01, П-14331/01, П-1435/0, П-1436/01, видані Комунальною установою «Трудовий архів м.Сєвєродонецька», щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_1 (а.с. 39-42).

Відповідно до зазначених довідок, у розрахункових відомостях нарахування заробітної плати працівникам Сєвєродонецького ВАТ «Об`єднання Склопластик» є такі відомості про заробітну плату: « ОСОБА_2 - табельный №53020» за період з 1989 по 1996 роки.

Крім того, проведення атестації робочих місць за умовами праці регулюється Порядком про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442).

Відповідно до пункту першого Порядку № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 2 Порядку № 442 визначено, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Пунктом 10 Порядку № 442 передбачено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" регулюється Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно із підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку № 383, зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Порядку № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Згідно із підпунктом 4.3 пункту 4 Порядку №383, якщо у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до підпункту 4.4 пункту 4 Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку

Судом встановлено, що записи в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 під номером 7 та 9 містять відомості щодо проведення атестації робочих місць, на підставі наказів №199 від 15.11.1994 та №364 від 15.06.1994, тобто до 21.08.97 (а.с. 11 зворотній бік).

Тобто, за даними трудової книжки проятгом 1994 року проведено двіччі атестацію робочих місць відповідно до наказів №364 від 15.06.1994 та №199 від 15.11.1994.

Відповідно до зазначених записів, за результатами атестації робочих місць за умовами праці, підтверджено право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Щодо посилань відповідача на те, що результати атестації робочих місць, які зазначені в наказі від 15.06.1994 №364 визнано недійсними, суд зазначає таке.

Так, дійсно Висновком Державної експертизи умов праці Управління праці та зайнятості населення Луганської обласної державної адміністрації №61 від 31.10.2001 визнано недійсними результати атестації робочих місць, проведеної відповідно до наказу №364 від 15.06.1994, та зобов`язано керівництво ВАТ «Склопластик» в термін до 20.12.2001 провести повторну атестацію робочих місць за умовами праці.

При цьому як вже зазначалось судом вище, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 під номером 7 внесено запис щодо підтвердження права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної відповідно до наказу №199к від 15.11.1994.

Отже, суд дійшов висновку, що на виконання Висновку Державної експертизи умов праці Управління праці та зайнятості населення Луганської обласної державної адміністрації №61 від 31.10.2001, ВАТ «Склопластик» було проведено повторну атестацію робочих місць за умовами праці, на підставі наказу №199к від 15.11.1994, якою підтверджено право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Доказів припинення дії наказу №199к від 15.11.1994 або визнання його недійсним відповідачем не надано, а тому враховуючи положення підпункту 4.3 пункту 4 Порядку №383, до пільгового стажу позивача підлягає зарахуванню весь період його роботи до дати видання зазначеного наказу та впродовж наступних 5 років, що фактично відповідає всьому спірному періоду роботи позивача.

Отже, трудовою книжкою та відповідними доказами доведено пільговий характер роботи позивача у періоди з 22.08.1992 по 31.08.1994 та з 25.05.1995 по 09.12.1996.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем прийнято спірне рішення про №11/41 від 04.12.2019 без дотримання визначених частиною другою статті 2 КАС України критеріїв правомірного рішення, зокрема, обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (пункт 2); безсторонності (неупередженості) (пункт 3) тощо. Відповідно таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде прийняття рішення про визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача, та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про підтвердження стажу роботи та прийняти відповідне рішення, яким підтвердити право позивача на зарахування до його пільгового стажу періоду його роботи у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні «Склопластик» (ВАТ «Об`єднання Склопластик») з 11.09.1989 по 09.12.1996, в тому числі періоди роботи з 22.08.1992 по 31.08.1994 та з 25.05.1995 по 09.12.1996.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією №47 від 27.12.2019 (а.с. 3).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області «Про результати розгляду заяви» №11/41 від 04.12.2016.

Зобов`язати Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код: 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про підтвердження стажу роботи від 31.10.2019 та прийняти відповідне рішення, яким підтвердити право ОСОБА_1 на зарахування до його пільгового стажу за Списком 1, періоду його роботи у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні «Склопластик» (ВАТ «Об`єднання Склопластик») з 11.09.1989 по 09.12.1996, в тому числі періоди роботи з 22.08.1992 по 31.08.1994 та з 25.05.1995 по 09.12.1996.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код: 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова