Справа № 420/734/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/734/20
УХВАЛА

03 лютого 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третьої особи Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про визнання протиправними відмову/відповідь та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третьої особи Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про:

визнання протиправною відмову/відповідь Департаменту архітектури та містобудування ОМР за вих.01-08/1505 від 26.12.2019 року, з мотивом: «комплексна схема розміщення ТС знаходиться ще тільки в стадії розробки, Департамент не має підстав для прийняття рішення про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС»;

визнання протиправною бездіяльність Департаменту архітектури та містобудування ОМР у вигляді неприйняття відповідного рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 , щодо місця розташування тимчасових споруд біля будинку АДРЕСА_1 ;

зобов`язання Департаменту архітектури та містобудування ОМР прийняти у відповідності до п. 7.7. Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у м. Одесі за рішенням ОМР№3961-VІ від 09.10.2013 року та у відповідності до п. 2.4. Наказу №244 від 21.10.2011 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКХ України відповідне вмотивоване рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 щодо місця розташування тимчасової споруди біля будинку АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 31 січня 2020 року, адміністративну справу №420/734/20 передано на розгляд головуючої судді ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали позовної заяви ФОП ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав заявити собі самовідвід, з огляду на наступне.

Пунктом 4 частини 1 статті 36 КАС України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Аналогічна теза міститься в п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року за №2006/23, яким передбачено, що суддя заявляє самовідвід у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Тобто, нормами національного законодавства та положеннями міжнародно-правових актів забезпечується невід`ємне процесуальне право особи - право на справедливий судовий розгляд, а суд повинен бути вільним від будь-якого впливу.

23 травня 2019 року (дата надходження скарги), суддя ОСОБА_2 звернулась до Вищої ради правосуддя та Генеральної прокуратури України з повідомленням, про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя по адміністративній справі №420/2224/19, за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, третьої особи Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про затвердження схеми розміщення елементів вуличної торгівлі на території узбережжя міста Одеси з елементами благоустрою» №87 від 28.02.2019 року.

Судом наголошувалося, що дії ОСОБА_1 , по адміністративній справі №420/2224/19 були протиправними та такими, що мали на меті постановлення «зручного» для позивача судового рішення і містять ознаки злочину, передбаченого статтею 376 Кримінального кодексу України.

Рішенням Вищої ради правосуддя №2111/0/15-19 від 13 серпня 2019 року, про вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя, вирішено звернутися до Генеральної прокуратури України, щодо надання інформації про розкриття та розслідування злочину, вчиненого щодо судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 у кримінальному провадженні (стаття 376 КК України), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Наразі, вищевказані обставини обумовлюють необхідність головуючим суддею усунути ймовірну недовіру до суду, забезпечивши в очах розумного спостерігача впевненість у відсутності невідповідного упередження або впливу на суд.

Судом враховується, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наведений правовий висновок відображений в ухвалі Верховного Суду від 01 квітня 2019 року по справі № 805/1812/14.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також для унеможливлення обставин які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, суд вважає за доцільне заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається у тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

По адміністративній справі №420/734/20 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 10, ), третьої особи Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (65074, м. Одеса, вул. Косовська 2Д, ), про визнання протиправною відмову/відповідь Департаменту архітектури та містобудування ОМР за вих.01-08/1505 від 26.12.2019 року, з мотивом: «комплексна схема розміщення ТС знаходиться ще тільки в стадії розробки, Департамент не має підстав для прийняття рішення про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС»; визнання протиправною бездіяльність Департаменту архітектури та містобудування ОМР у вигляді неприйняття відповідного рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 , щодо місця розташування тимчасових споруд біля будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язання Департаменту архітектури та містобудування ОМР прийняти у відповідності до п. 7.7. Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у м. Одесі за рішенням ОМР№3961-VІ від 09.10.2013 року та у відповідності до п. 2.4. Наказу №244 від 21.10.2011 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКХ України відповідне вмотивоване рішення про відповідність намірів замовника - ФОП ОСОБА_1 щодо місця розташування тимчасової споруди біля будинку АДРЕСА_1 - заявити та задовольнити самовідвід судді ОСОБА_2.

Адміністративну справу №420/734/20 передати до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення головуючого судді у справі у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Балан Я.В.