Справа № 164/72/20
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа: 164/72/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.

з участю: секретаря Панасюк Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Сопронюка Сергія Анатолійовича, Маневицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, який обґрунтовував тим, що постановою поліцейського СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Сопронюка С.А. серії БАА №380612 від 10 січня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за частинами 1, 2 ст. 122 КУпАП за те, що 10 січня 2020 року об 11 годині 26 хвилин в смт. Маневичі по вул.Луцькій, керуючи транспортним засобом Mersedes Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 4.5 Рух прямо або ліворуч та додатково табличку «Крім автобусів», а також при зупинці не ввімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги п.п.8.4 (г), 9.9(б) ПДР України. Не погоджується із вказаною постановою, яку вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального права, а тому просив її скасувати.

Ухвалою Маневицького районного суду від 30 січня 2020 року було залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача Маневицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги із наведених підстав, просив задовольнити та оскаржувану постанову скасувати.

Відповідач Маневицький ВП ГУНП у Волинській області представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Право подачі відзиву не скористались.

Від відповідача Сопронюка С.А. до суду надійшов відзив, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки під час складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керувався Конституцією України, ЗУ «Про Національну поліцію» та ПДР України, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Зокрема, органами (посадовими особами) Національної поліції України на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу (неповага до суду, що виразились у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання) та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.4 (г) Правил дорожнього руху України унормовано, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема - наказові знаки, що показують обов`язкові напрями руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається із пункту 9.9 (б) аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із постанови серії БА № 380612 від 10 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 10 січня 2020 року в смт. Маневичі по вул. Луцькій керуючи транспортним засобом Mersedes Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 4.5 Рух прямо або ліворуч та додатково табличку «Крім автобусів», а також при зупинці не ввімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги п.п.8.4 (г), 9.9(б) ПДР України та у зв`язку з чим на нього, керуючись положеннями ст.ст. 33, 36, 284 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 гривень штрафу (а.с.4).

Факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 також підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем та дослідженим судом, де відтворюється момент заїзду позивача на територію автобусної станції, порушуючи п.8.4 «г» ПДР України та увімкнення аварійної сигналізації вже після вказівки поліцейського, а також визнання своєї винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , що відображено у вигляді його прохання поліцейських сплатити штраф на місці вчинення адміністративних правопорушень.

Вказаний запис повністю спростовує доводи позивача, зазначені у позові та під час розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На думку суду, постанова про притягнення ОСОБА_1 за частинами 1та 2 ст. 122 КУпАП відповідає вимогам Закону.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність накладення штрафу на позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 77, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 251, 245, 258, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Сопронюка Сергія Анатолійовича, Маневицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 4 лютого 2020 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська