Справа № 591/8320/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
06 лютого 2020 р. Справа № 591/8320/19
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенка О.М. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28.12.2019 справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенка О.М. про визнання протиправною бездіяльності голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенка О.М. та відшкодування завданої моральної шкоди передано на розгляд до Сумського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Вказана справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду 20.01.2020 та, згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розподілена судді Савицькій Н.В.
Ухвалою суду від 23.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України. Позивачу запропоновано у семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви, надати суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; на підтвердження своїх позовних вимог надати суду копії заяв та скарг з відміткою про отримання їх відповідачем, а також надати суду докази сплати судового збору.
Копію ухвали позивач отримав 27.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
29.01.2020 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Савицької Н.В.
Ухвалою суду від 29.01.2020 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Савицької Н.В. визнано необґрунтованою та передано вказану заяву у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява ОСОБА_1 розподілена судді Воловику С.В. для вирішення питання про відвід судді Савицької Н.В.
Ухвалою суду від 30.01.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Савицької Н.В. по справі №591/8320/19 за позовом ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенка О.М. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди відмовлено за необґрунтованістю.
Суд зауважує, що позивачем, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 23.01.2020 станом на 06.02.2020 не подано заяви про усунення недоліків.
Лише у поданій до суду 29.01.2020 заяві про відвід, позивач, не погоджуючись із ухвалою суду від 23.01.2020, повторно вказує на те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, тому суд безпідставно зобов`язав позивача надати докази по справі, а також зазначає, що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам, а тому є фактом незадовільного майнового стану сторони.
Щодо наведених у вказаній заяві позивачем доводів суд зазначає наступне.
Як вбачається із позовної заяви, позивач просить зобов`язати відповідача забезпечити розгляд Сумською міською радою його заяви Вих.№09/21 від 10 вересня 2019 року та скарги Вих.№12/14 від 10 грудня 2019 року та надати відповідь на його скарги Вих.№11/43 від 25 листопада 2019 року, Вих. №11/48 від 29 листопада 2019 року, Вих. №12/13 від 10 грудня 2019 року, однак належним чином завірених копій вказаних заяв та скарг до відповідача суду позивачем не додано, про що було зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
У той же час, обґрунтовуючи відсутність обов`язку подавати докази у справі, позивач посилається на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що положення наведеної норми покладають на відповідача - суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності своїх дій/бездіяльності, а не обов`язок подання доказів у справі. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Разом з тим, наведена норма не звільняє позивача від встановленого частиною 4 статті 161 КАС України обов`язку надати всі наявні у нього докази по справі. Жодних доказів в порядку усунення недоліків позовної заяви або клопотання про їх витребування в порядку, передбаченому статтею 80 КАС України, позивачем не подано.
Також у заяві від 29.01.2020 позивач повторно наголошує на тому, що він звільнений від плати судового збору відповідно до п. 13 ч.2 ст. 13 Закону України "Про судовий збір".
Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги. При цьому вимозі про відшкодування моральної шкоди передує вимога про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. На підставі п. 13 ч.2 ст. 13 Закону України "Про судовий збір" вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується. Відтак позивач не є особою, яка звільнена від сплати судового збору в розумінні п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за вимогу про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Так, вказуючи на свій незадовільний майновий стан, позивач подав до суду повідомлення про надання субсидій №506880 як підставу для звільнення його від сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
Положеннями ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Згідно ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, єдиною підставою для вчинення дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування судом майнового стану сторін. При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Тобто, звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.
Майновий стан визначається за сукупністю доказів, зокрема: довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків.
Отже, враховуючи викладене, суд не може приймати до уваги повідомлення про призначення житлової субсидії, як доказ незадовільного майнового стану позивача.
Суд зазначає, що позивач не подав будь-яких доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, що є необхідною умовою для звільнення його від сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
Також позивач повторно посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", як на підставу для звільнення від сплати судового збору з мотивів, аналогічних викладеним у позовній заяві. Підстави, з яких ці доводи не приймаються судом, були викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
За вказаних обставин, вимоги ухвали суду від 23.01.2020 щодо надання доказів сплати судового збору та доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме: на підтвердження обставин, за яких, на його думку, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів, зокрема, копій заяв та скарг з відміткою про отримання їх відповідачем, у встановлений судом строк, виконані не були.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи невиконання позивачем у встановлений строк вимог ухвали, суд вважає необхідним повернути позовну заяву.
Керуючись ст. ст. 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, -.
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенка О.М. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Савицька