Справа № 360/4838/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4838/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління соціального захисту населення Кремінської районної адміністрації Луганської області (далі - відповідач, управління), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Кремінської районної ради щодо припинення виплати компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами ОСОБА_1 з березня 2015 року;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Кремінської районної ради нарахувати та сплатити компенсацію 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами ОСОБА_1 з березня 2015 року по день прийняття рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, є інвалідом 3 групи та перебуває на обліку у відповідача як внутрішньо переміщена особа. Згідно з Законом України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право користуватися пільгами, зокрема, щодо забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов`язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Позивач не отримує вказану допомогу з березня 2015 року та вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки відповідач, припиняючи виплати компенсації і зупиняючи надання пільг з березня 2015 року діяв не на підставі та не в спосіб, що передбачені Законами України, бо об`єктивно не існувало законних підстав для такого припинення. Крім того, жодних змін з приводу уточнення виплат особам, які є внутрішньо переміщеними особами, у вказаний Закон Верховною Радою не вносилось, а отже у відповідач незаконно зупинив виплати компенсації позивачу.

16.12.2019 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов від 11.12.2019 № 4941 (а.с.27-31), в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених вимог з огляду на такі обставини.

Позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації з 31 серпня 2017 року. Позивач має право на пільги за соціальною ознакою як особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якої встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - категорія 1, відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Чинним законодавством для реалізації права особи, в тому числі внутрішньо переміщених осіб, на отримання будь-якої соціальної виплати, в тому числі компенсації за пільгове забезпечення продуктами харчування громадянам, що належать до першої та другої категорії постраждалих відповідно до пункту 14 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачена обов`язкова подача особою відповідної заяви. Проте Позивач з 31 серпня 2017 року та до теперішнього часу до Управління із заявою про виплату вищезазначеної компенсації не звертався.

Крім того, з позову незрозуміло яким чином управління припинило виплату компенсації позивачу з березня 2015 року, який до 31 серпня 2017 року не перебував в органі соціального захисту населення на жодному обліку та до цього часу не надав до управління заяви про виплату компенсації відповідно до чинного законодавства. Тобто для реалізації свого права на отримання компенсації не виконав обов`язкової умови - подання відповідної заяви.

Таким чином, відповідач вважає, що позов є неоьбгрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 13.11.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (а.с.16).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.1,2).

Ухвалою суду від 27.12.2019 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано позивачу надати докази звернення до відповідача з заявою про виплату компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами (а.с.36,37).

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, розгляд справи просили проводити без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6), є інвалідом 3 групи з 08.09.2005 (а.с.8,11) та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (І категорія) (а.с.9).

Також, позивач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кремінської районної ради Луганської області з 31.08.2017, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 31.08.2017 № 915-24437 (а.с.4).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.12.2016 № , виданої управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області, позивач з 15 грудня 2016 року перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області (а.с.34).

З довідки відповідача від 10.12.2019 № 4922 вбачається, що позивач на обліку в управлінні, як особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою 1 категорії не перебуває та з заявою на компенсацію 50% вартості продуктів харчування за медичними нормами не звертався (а.с.32).

Згідно з довідкою відповідача від 10.12.2019 № 4923 позивач відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 "Про Єдиний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" на обліку у відповідача не перебуває та пільгами не користується (а.с.33).

Доказів звернення позивача до управління за виплатою зазначеної компенсації сторонами не надано.

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах: пріоритету життя та здоров`я людей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, повної відповідальності держави за створення безпечних і нешкідливих умов праці; комплексного розв`язання завдань охорони здоров`я, соціальної політики і використання забруднених територій на основі державних цільових програм з цих питань та урахування інших напрямів економічної та соціальної політики, досягнень в галузі науки та охорони навколишнього середовища; соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; використання економічних методів поліпшення життя шляхом проведення політики пільгового оподаткування громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, та їх об`єднань; здійснення заходів щодо професійної переорієнтації та підвищення кваліфікації постраждалого населення; забезпечення координації діяльності державних органів, установ, організацій та об`єднань громадян, що вирішують різні проблеми соціального захисту постраждалого населення, а також співробітництва і проведення консультацій між державними органами і постраждалими (їх представниками), між усіма соціальними групами під час прийняття рішень з соціального захисту на місцевому та державному рівнях; міжнародного співробітництва в галузях охорони здоров`я, соціального захисту, охорони праці, використання світового досвіду організації роботи з цих питань.

Відповідно до статті 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсації та пільги, встановлені в даному розділі, стосуються всіх громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до встановлених категорій.

Згідно з частиною 14 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов`язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

З метою удосконалення системи проведення виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Кабінетом Міністрів України 20.09.2005 було затверджено Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 936 (далі Порядок № 936).

Відповідно пункту 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 (далі - Порядок № 936) призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги".

Органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон), звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117.

Виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

У разі зміни зареєстрованого місця проживання (перебування) або місця роботи постраждала особа для отримання виплати за новим місцем проживання (перебування) або місцем роботи не пізніше ніж через три місяці подає заяву та довідку про отримані виплати (нарахування) за попереднім місцем проживання (перебування).

У свою чергу, механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування визначено Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (далі Порядок № 365).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 365 контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад шляхом відвідування не рідше ніж одного разу на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Отже, суд зауважує, що Порядком № 936 передбачена подача відповідної заяви постраждалою особою не пізніше ніж через три місяці у разі зміни зареєстрованого місця проживання (перебування) постраждалою особою.

Крім того, пунктом 5 Порядку № 356 визначено, що для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Отже, чинним законодавством для реалізації права особи, в тому числі внутрішньо переміщених осіб, на отримання будь-якої соціальної виплати, в тому числі компенсації за пільгове забезпечення продуктами харчування громадянам, що належать до першої та другої категорії постраждалих відповідно до пункту 14 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачена обов`язкова подача особою відповідної заяви.

Матеріалами справи встановлено, що з грудня 2016 року позивач перебував у м. Бахмут, а у серпні 2017 року змінив місце свого перебування з м. Бахмут на м. Кремінна, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.12.2016 № та від 31.08.2017 № 15-24437 (а.с.4,34).

Отже, позивач повинен був звернутися до відповідача з відповідною заявою для взяття його на облік як особу з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доказів на підтвердження тих обставин, що позивач звертався до відповідача з відповідною заявою позивач суду не надав, отже не довів факту порушення його права відповідачем, на що посилався в своєму позові.

Суд зазначає, що звернення з такою є правом позивача, яке він використовує на власний розсуд під час подання заяви про виплату йому компенсації, а відповідач уповноважений діяти виключно на підставі відповідної заяви позивача.

Відтак, позивачем не виконано вимог чинного законодавства щодо порядку отримання щомісячної грошової компенсації 50 % вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я за місцем нової реєстрації, а саме не подав відповідну заяву до управління.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не здійснюється, а доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-11, 14, 139, 243-246, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 лютого 2020 року.

Суддя В.С. Шембелян