Справа № 826/3820/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2020 року м. Київ №826/3820/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквіда-цію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимиро-вича (далі - Уповноважена особа), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним і скасувати рішення Уповноваженої особи про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 №004-22547-250215, укладеного між позивачем і АТ "Дельта Банк" (далі - Банк), та застосування наслідків недійсності нікчем-ного правочину, оформлене наказом від 16.09.2015 №813 (зі змінами згідно з наказом від 22.09.2015 №836);

2) зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію про пози-вача як вкладника Банку, якій необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі дого-вору банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 №004-22547-250215 за рахунок Фонду (у межах гарантованої суми відшкодування у розмірі 200000 грн.).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №910/12294/16, від 16.05.2018 у справах №910/17448/16 та №910/54198/16 зроблено правовий висновок про те, що розпорядчий документ Уповноваженої особи про віднесення правочину до нікчемних є внутрішнім документом банку і спір з приводу оскарження такого документу, виданого Уповноваженою особою не як суб`єктом владних повноважень, а як органом управління банком, що здійснює заходи із забезпечення його активів і запобігання втрати майна та грошових коштів, не є публічно-правовим.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04.07.2018 у справі №820/1648/17 та від 22.08.2018 у справі №805/5104/15-а, в яких на підставі аналізу положень ст. 215 ЦК України, ст. 38 Закону України "Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб" погодився із судами попередніх інстанцій про неналежність до юрисдикції адміністративних судів позовів про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи щодо визнання нікчемним переказів коштів.

У контексті оскарження особою рішення Уповноваженої особи про визнання нікчем-ним правочину Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що правочин є нікчемним відповідно до закону, а не рішення уповноваженої особи. Такий правочин є нікчемним з мо-менту укладення в силу закону. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято Уповноваже-ною особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Враховуючи згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у частині визнання протиправним і скасування рішення Уповноваженої особи про нікчемність правочину і застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Щодо роз`яснення позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної спра-ви, то, повертаючись до висновків Великої Палати Верховного Суду, слід зауважити таке.

У постановах від 16.05.2018 у господарських справах №910/17448/16 і №910/54198/16 Велика Палата Верховного Суду вважає, що позови з приводу оскарження розпорядчого документу Уповноваженої особи про віднесення правочину до нікчемних належать до юрис-дикції господарських судів, оскільки, фактично, вимоги юридичної особи заявлені до банку (в особі Уповноваженої особи).

У постановах від 04.07.2018 у адміністративній справі №820/1648/17 та від 22.08.2018 у адміністративній справі №805/5104/15-а Велика Палата Верховного Суду вважає, що позови з приводу оскарження фізичними особами розпорядчого документу Уповноваженої особи про віднесення правочину (транзакції) до нікчемних не можуть бути розглянуті у судо-вому порядку (у т.ч. у господарських судах), оскільки таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб, у т.ч. контрагентів банку, тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб.

За таких обставин, суд позбавлений можливості ствердно роз`яснити позивачеві щодо юрисдикції даної справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження в адміністративній справі в частині визнання протиправним і скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Воло-димировича про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 №004-22547-250215 та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, оформлене наказом від 16.09.2015 №813 (зі змінами згідно з наказом від 22.09.2015 №836).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання. Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня складення її у повному обсязі.

Дата ухвали є днем складенні її у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко