Справа № 1.380.2019.002347
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002347
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М. .

за участю:

представник позивача Кутянський А.Г.

представника відповідача Підгайний О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги в частині нарахування пені,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" (79034, м. Львів, вул. Буйка,17 а, ) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35, ) про визнання протиправною та скасування вимоги в частині нарахування пені.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року зупинено провадження у справі № 1.380.2019.002347 за позовом Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги в частині нарахування пені до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі № 1340/3956/18 (К/9901/8188/19).

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року поновлено провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 28 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року відмовлено у залишення позову без розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога Головного управління ДФС у Львівській області від 25.03.2019 р. №9916-50 в частині нарахування пені, а саме пені у сумі 212 349, 86 грн., за несвоєчасну сплату податку на прибуток підприємств; пені у сумі 188 803, 52 грн., за несвоєчасну сплату земельного податку, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки податкове-повідомлення рішення відповідача від 20.12.2017 р. № , на підставі якого відповідачем була винесена податкова вимога, оскаржено позивачем у судовому порядку та постановою Верховного Суду від 14.11.2019 року по справі № 1340/3956/18 касаційну скаргу ПАТ «Ірокс» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року задоволено. Скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року та залишено в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.12.2017 № , яким визначено грошове зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб у сумі 265208, 84 грн. (в т.ч. 212167, 07 грн. основного платежу та 53041, 77 грн. штрафних санкцій).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням від 20.12.2017 № позивач оскаржив його в судовому порядку та рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 1340/3956/18 позов Приватного акціонерного товариства «Ірокс» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 20.12.2017 № . Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 20.12.2017 № .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року у справі №857/3440/18 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задоволено, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 1340/3956/18 скасовано та прийнято нову, яким відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 14.11.2019 року по справі № 1340/3956/18 касаційну скаргу ПАТ «Ірокс» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року задоволено. Скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року та залишено в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року.

З матеріалів справи судом встановлено та знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, що відповідачем сформовано податкову вимогу № 9916-50 від 25.03.2019 р. за узгодженим грошовим зобов`язанням в розмірі 688037, 17 грн., з яких 25 734, 13 грн., штрафні санкції по сплаті податок на прибуток підприємств, 212 349, 86 грн., пеня по сплаті податку на прибуток підприємств, 208 107,89 грн., основний платіж по сплаті земельного податку, 53 041, 77 грн., штрафні санкції по сплаті земельного податку, 188 803, 52 грн., пеня по сплаті земельного податку.

Не погодившись з податковою вимогою № 9916-50 від 25.03.2019 р., а саме в частині нарахування пені, а саме пені у сумі 212 349, 86 грн., за несвоєчасну сплату податку на прибуток підприємств; пені у сумі 188 803, 52 грн., за несвоєчасну сплату земельного податку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Під податковим боргом при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом розділу ІІ, ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 30.06.2017 № 610, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Статтею 59 Податкового кодексу України, визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Частиною 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, податковий борг позивача виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 20.12.2017 № , яким визначено грошове зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб у сумі 265208, 84 грн. (в т.ч. 212167, 07 грн. основного платежу та 53041, 77 грн. штрафних санкцій).

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 20.12.2017 № , яким визначено грошове зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб у сумі 265208, 84 грн. (в т.ч. 212167, 07 грн. основного платежу та 53041, 77 грн. штрафних санкцій), позивач оскаржив в судовому порядку та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 1340/3956/18, залишено в силі Постановою Верховного Суду від 14.11.2019 року по справі № 1340/3956/18 касаційну скаргу ПАТ «Ірокс» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року, якою скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року.

Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Проте, вказаною нормою не передбачено, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо вона надіслана за неузгодженим або неіснуючим грошовим зобов`язанням.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року по справі №804/4463/16 зазначено, що смислова конструкція наведеної норми передбачає умовою визнання відкликаним в силу закону податкового повідомлення-рішення набрання законної сили судовим рішенням про скасування такого акту індивідуальної дії, а умовою визнання відкликаною податкової вимоги - набрання законної сили судовим рішенням про скасування суми податкового боргу, визначеної в податковій вимозі. Позиція, згідно якої податкова вимога є відкликаною у розумінні підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України, у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким скасовано податкове повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов`язання, сплату якого визначено у такій вимозі, є необґрунтованою.

Отже, оскільки у розглядуваному випадку сума податкового боргу, визначена в спірній податковій вимозі, не скасовувалась, то доводи ГУ ДФС у Львівській області про те, що така податкова вимога є відкликаною згідно підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України, є помилковими.

Враховуючи наведене, оскаржувана вимога форми Ю від 25 березня № 9916-50 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій та рішення, в той час, як доводи позивача ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Позов Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" (79034, м. Львів, вул. Буйка,17 а, ) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35, ) про визнання протиправною та скасування вимоги в частині нарахування пені, - задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 25.03.2019 року №9916-50 ГУ ДФС у Львівській області в частині нарахування пені в сумі 401 153, 38 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" (79034, м. Львів, вул. Буйка,17 а, ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 6017 (шість тисяч сімнадцять) гривень 31 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2020 року.

Суддя Кухар Н.А.