Справа № 200/11928/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року справа №200/11928/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11928/19-а (головуючий І інстанції Бабіч С.І., текст ухвали складено у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення № 424 від 04.07.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного з позовом до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (далі - відповідач) про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення № 424 від 04.07.2019 року (а.с. 8-19).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року дану адміністративну справу передано до Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку з тим, що позивач перебуває у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)», що територіально розташована у Донецькій області, тимчасово, а постійним місцем відбування покарання йому визначено Державну установу «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)».

Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково вказав, що позивач не має постійного місця проживання. Посилається на ст. 29 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Вважає, що оскільки він на даний час утримується в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» тому у нього були законні підстави для звернення саме до Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 88-94).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2017 року у справі 233/5288/15-к ОСОБА_1 засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.04.2018 року у вказаній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с. 106-124).

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він в жовтні 2019 року звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення на позивача дисциплінарного стягнення № 424 від 04.07.2019 року та визнання дій адміністрації та співробітників Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» незаконними (а.с. 8-19).

З аналізу позовних вимог позивача вбачається, що він оскаржує акт індивідуальної дії.

Судами встановлено, що згідно рішення комісії Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» від 21.05.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, визначено вид виправної колонії - виправна колонія максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу (а.с. 80).

Керівництвом Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції було видано наряд від 21.05.2018 року №3/5-3332/Е про направлення для подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_1 до сектору максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу при Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», що розташована у Запорізькій област (а.с. 44,79).

28.07.2019 року ОСОБА_1 направлено до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» (що територіально розташована у Донецькій області), на підставі ухвали Костянтинівського міськрайонного суду від 22.05.2019 року, щодо розгляду заяви засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Костянтинівського міськрайонного суду від 01.02.2017 року (а.с. 78).

31 жовтня 2019 року постановою Верховного Суду у справі № 233/5288/15-к ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25.04.2018 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції (а.с. 106-124).

Частиною 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Тобто, територіальна підсудність адміністративних справ визначається за правилами статті 25 КАС України, де закріплена підсудність справ за вибором позивача. Так, відповідно до зазначеної статті, позови з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), пред`являються за вибором позивача до адміністративного суду:

- або за місцем проживання особи-позивача (стосовно, якої прийняті оскаржувані індивідуальні акти, чи вчинені дії, чи допущено бездіяльність з боку суб`єктів владних повноважень,

- або за місцезнаходженням відповідача, окрім випадків, що визначаються КАС України (наприклад, адміністративні справи з виключною підсудністю ст. 27 КАС України.

Стаття 25 КАС України зазначає, що місце проживання (перебування, знаходження) позивача при цьому повинно бути зареєстроване у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до паспортних даних ОСОБА_1 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 126-128).

Разом з тим, позивачу обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у рамках розгляду кримінального провадження. Тобто законодавчо обмежено його право на місце проживання відповідно до вказаної реєстрації.

З листа Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» від 18.09.2019 року № 8/Г-23 вбачається що ОСОБА_1 з 19.06.2009 року утримується у вказаній установі по теперішній час (а.с. 125).

Отже, на час звернення до суду першої інстанції з вказаним позовом, позивач територіально перебував у підсудності Донецького окружного адміністративного суду.

В розумінні ст. 25 КАС України звернувшись до Донецького окружного адміністративного суду позивач зробив свій вибір.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та є підставою для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції з прийняттям рішення про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 317, 320, 321, 322, 325, 327, 328, 329, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11928/19-а за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення № 424 від 04.07.2019 року задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11928/19-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Справу № 200/11928/19-а за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення № 424 від 04.07.2019 року направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Повний текст постанови складений та підписаний 5 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова