Справа № 140/2592/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 рокуСправа № 140/2592/19 пров. № 857/12301/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Каленюк Ж.В., 12:49:09 год, м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення 15 жовтня 2019 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

23.08.2019 позивач - Приватне акціонерне товариство «Володимир-Волинська птахофабрика» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 09.08.2019 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 61 677,60 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 9 серпня 2019 року №.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач веде облік товарних запасів. Висновок про порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання зроблений контролюючим органом, виходячи, зокрема, з нестачі товарів, тобто, невідповідності між залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними обліку та фактичними залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей), хоча сам по собі факт нестачі не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки може бути наслідком інших обставин (наприклад, з вини матеріально відповідальних осіб), однак відповідні обставини контролюючим органом не перевірялись. Сама по собі нестача товарно-матеріальних цінностей, що обліковуються, фактично унеможливлює реалізацію позивачем товару, який не облікований у встановленому порядку. Контролюючим органом безпідставно ототожнено нестачу товарів з таким порушенням як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку. Отже, висновок контролюючого органу про те, що виявлена нестача товарів є свідченням здійснення товариством реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є помилковим. Застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за нестачу товару, тобто за відсутній товар, є неправомірним, оскільки цією нормою передбачена відповідальність у разі реалізації необлікованих товарів, а не за те, що товарів менше, ніж вказано в облікових документах, адже за відсутності облікованих товарів їх реалізація є неможливою та не відбувається.

Системний аналіз пункту 12 статті 3, статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дає також підстави для висновку, що фінансова санкція, встановлена статтею 20 названого Закону, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів. Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його винесеним із порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, Головне управління ДФС у Волинській області оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що за результатами перевірки ПРАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» за адресою: м. Одеса, вул. Долинська, 12, про що складено акт від 12.07.2019 року (зареєстрований 15.07.2019 року №800/15/13/РРО/00851376), встановлено порушення встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання), а саме: нестача товару становить 18458,53 грн., а надлишок товару - 12472,56 грн., що є порушенням вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Даний факт зафіксовано у додатках №1, №2 до акта перевірки, що були долучені до матеріалів справи. Окрім того, відповідно до п.4.5 акту фактичної перевірки вбачається, що додатками до акту перевірки є також: опис готівкових коштів на 1 арк., денний X звіт на 1 арк., опис товару на 2 арк. та накладні, що були долучені до матеріалів даної адміністративної справи на 42 арк. Всі перелічені документи, були враховані перевіряючими при проведенні перевірки.

Крім того, апелянт вказує на те, що в ході проведення фактичної перевірки директором структурного підрозділу ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» в Одеській області Кондратюком Я.В. 09 та 11 липня 2019 року надано залишки товарно-матеріальних цінностей, які відображені у бухгалтерському обліку. Надані 09 липня 2019 року облікові дані залишків товарно-матеріальних цінностей сформовано станом на 08 липня 2019 року, а тому під час проведення перевірки враховані прибуткові та видаткові накладні за 08 та 09 липня 2019 року. Також Кондратюком Я.В. в присутності ревізорів-інспекторів 09 та 11 липня 2019 року здійснено перерахунок фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей на складі (вибірково). За результатами співставлення розрахункового залишку товарно-матеріальних цінностей з їх фактичним залишком станом на 09 липня 2019 року встановлено надлишок товару на суму 5746,61 грн. та нестачу товару на суму 17808,59 грн. У тому ж самому порядку встановлено надлишок товару на суму 6725,95 грн. та нестачу товару на суму 649,94 гри. 11 липня 2019 року. З урахуванням норм природного збитку на м`ясо курчат-бройлерів та субпродукти охолоджені, що встановлені наказом позивача від 02 січня 2019 року № 3/6, який був наданий ним разом із запереченням на акт перевірки, нестача товару станом на 09 липня 2019 року становить 17719,55 грн., а станом на станом 11 липня 2019 року - 646,69 грн. (всього 18 366,24 грн.).

У зв`язку із виявленим порушенням до позивача була застосована штрафна санкція в розмірі 61677,6 грн. відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Приватне акціонерне товариство «Володимир-Волинська птахофабрика» зареєстроване як юридична особа за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, село Федорівка. Основним видом діяльності товариства є розведення свійської птиці; також позивач здійснює оптову торгівлю м`ясо і м`ясними продуктами власного виробництва. Ці відомості підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6-14). Реалізацію продуктів власного виробництва позивач здійснює через торгівельні представництва.

У період з 08.07.2019 по 12.07.2019 працівниками Головного управління ДФС в Одеській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» (м. Одеса, вул. Долинська, 12) з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки було складено акт від 12 липня 2019 року №800/15/03/РРО/00851376, згідно висновків якого контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме: порушено встановлений законодавством порядок обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання); нестача товару становить 18458,95 грн., надлишок товару становить 12472,56 грн. (додатки 1 та 2). Акт підписаний представником позивача - директором представництва Кондратюком Я.В. із запереченнями висновків перевірки.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» подало заперечення від 25 липня 2019 року №905, у якому повідомило, що при запиті 08 липня 2019 року о 16:00 год залишків готової продукції на складі працівникам ДФС надано облікові дані станом на початок робочого дня 08 липня 2019 року та просило врахувати, що процес реалізації, переміщення, повернення, коригування товару не зупинявся, а тому вивести точні дані на момент запиту не є можливим. Разом із запереченням товариство надало розрахунок інвентаризації на складі готової продукції торгового представництва в Одеській області, копію наказу про норми втрат при транспортуванні охолодженої продукції, які використовуються при інвентаризації та списуються з обліку.

Про результати розгляду заперечення на акт перевірки Головне управління ДФС в Одеській області повідомило товариство листом від 08 серпня 2019 року №116623/10/15-32-14-06-05 (а.с.22-25), зі змісту якого слідує, що пункт 2.2.14 акта перевірки з урахуванням наказу товариства від 02 січня 2019 року №3/6 «Про норми природного збитку на м`ясо курчат-бройлерів та субпродукти охолоджені» викладено в новій редакції, за якою сума нестачі товару становить 18366,24 грн. (станом на 09 липня 2019 року 17719,55 грн., станом на 11 липня 2019 року - 646,69 грн.), а надлишок товару - 12472,56 грн. В іншому висновки акта перевірки залишено без змін.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення відповідача від 09.08.2019 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 61 677,60 грн.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР). Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Дана норма встановлює порядок обліку товарно-матеріальних цінностей на місці реалізації, тобто в магазині повинні знаходитись документи, які б підтверджували передачу цього товару для реалізації в кількості та номенклатурі, що знаходиться у продажу.

Встановлено, що наказом ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» від 03.01.2018 №1 затверджено Положення про облікову політику ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», що введене в дію з 01 січня 2018 року (а.с.114-120). Відповідно до цього Положення бухгалтерський облік здійснюється бухгалтерією на чолі з головним бухгалтером. Документообіг підприємства регулюється відповідними організаційно-розпорядчими документами, зокрема, про філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, про порядок зберігання та архівування документів тощо. Підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку і в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (пункти 1.1, 3.1, 4.1, 4.3, 4.6 Положення). Наказом від 02.01.2019 №3/9 встановлено переміщення готової продукції на торгівельні представництва ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» оформляти накладними на переміщення за підписами осіб, які відвантажили, отримали продукцію та підписом головного бухгалтера. Цим же наказом обумовлено при прийнятті готової продукції з основного складу товариства на склад торгівельного представництва, продукцію переважувати, при відхиленні кількості (кг) складати акт розбіжності за підписами комісії у складі комірник, директор представництва, бухгалтер; дані за актами розбіжності враховувати по закінченню розрахункового періоду (місяць) при проведенні інвентаризації шляхом оприбуткування або списання готової продукції на складі представництва (а.с.121). Іншим наказом - наказом від 02 січня 2019 року №3/8 - встановлено проводити інвентаризацію залишків готової продукції на складах торгівельних представництв кожного першого числа місяця наступного за звітним за даними обліку станом на останній календарний день звітного місяця (а.с.122). Також наказом товариства від 02 січня 2019 року №3/6 встановлено норму природного збитку на м`ясо курчат-бройлерів та субпродукти охолоджені при транспортуванні в автотранспорті на відстань більше 150 км - не більше 0,5% (а.с.123).

Також, встановлено, що продукція власного виробництва надходить до торгівельного представництва в Одеській області (м. Одеса, вул. Долинська, 12) зі складу позивача (м. Володимир-Волинський) за накладними на внутрішнє переміщення, як це і встановлено наказом від 02.01.2019 №3/9 (їх копії за період з 02 по 10 липня 2019 року на а.с.125, 127, 129, 131, 133, 135, 137). Як слідує з матеріалів справи, після отримання продукції на склад представництва відповідальні особи здійснюють її переважування та при відхиленні кількості товару складаються відповідні акти розбіжності до накладної на внутрішнє переміщення (а.с.124, 126, 128, 130, 132, 134, 136). Реалізація товару проводиться за виданими покупцям видатковими накладними з відображенням господарських операцій в облікових регістрах. Суду відповідач надав копії видаткових накладних на 42 аркушах за 08 - 09 липня 2019 року (а.с.67-108); позивач надав видаткові накладні на реалізацію товару своїм покупцям згідно зі зведеними реєстрами за найменуваннями товарів, які відображені в додатках 1 та 2 до акта перевірки (а.с.138-199). Оскільки в пункті 2.1.11 акта перевірки не вказано, які документи використані під час її проведення, а в пункті 4.5 акта перевірки зазначено, що додатками до акта перевірки є накладні (не конкретизовано, які саме: видаткові, накладні на внутрішнє переміщення), не зазначено їх кількість, то суд позбавлений можливості перевірити, які документи були фактично опрацьовані, досліджені та взяті до уваги контролюючим органом при формуванні висновків перевірки.

Разом з тим, матеріали справи не містять письмової вимоги до товариства надати документи (у судовому засіданні було з`ясовано, що о 16:00 08 липня 2019 року мала місце усна вимога надати залишки запасів станом на 08 липня 2019 року). До перевірки представником позивача надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 26 (залишки продукції в розрізі номенклатури товару) станом на 08 та 11 липня 2019 року на початок дня, про що зазначалося у запереченні на акт перевірки (а.с.34, 36). Разом з тим, як видно з додатків 1 та 2 до акта перевірки (а.с.35-36) контролюючий встановив фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 09 липня та станом на 11 липня 2019 року, співставленням яких із обліковими даними встановлено як нестачу, так і лишки окремих видів продукції, при цьому сума лишку станом на 09 липня 2019 року становить 5746,00 грн., нестачі - 17808,59 грн., а станом на 11 липня 2019 року - 6725,59 грн. та 649,94 грн. відповідно. При розгляді заперечення на акт перевірки ці дані скориговано на норму природного збитку 0,5%, відтак нестача за розрахунками контролюючого органу становить станом на 09 липня 2019 року 17719,55 грн. (17808,59 грн. - 89,04 (тобто, зменшено на 0,5%), а станом на 11 липня 2019 року - 646,69 грн. (649,94 грн. - 3,35 (тобто, зменшено на 0,5%).

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) встановлено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій у відповідності до положень частини 1 статті 9 вказаного Закону є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 6.1. 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995 (редакції, що діяла на час проведення перевірки) первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов`язковій передачі до архіву. Первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Отже, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій. При цьому, відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не передбачено порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

ГУ ДФС у Волинській області встановлено факт порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання).

Разом з тим, податковим органом не надано жодного документа на підтвердження письмового витребування від позивача документів, на підтвердження обліку товарів у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 12 серпня 2008 року №534 затверджено Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій (далі - Методичні рекомендації (зі змінами)). Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей), визначені при обстеженні приміщень суб`єкта господарювання, під час перевірки відображаються у відомості про результати контролю за повнотою оприбуткування, реалізації та фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) (далі - Відомість), форму якої наведено у додатку 3 до Методичних рекомендацій. Перед проведенням перевірки у матеріально відповідальної особи береться розписка щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), включення у товарні звіти всіх видаткових і прибуткових документів на цінності. Розписка є невід`ємною частиною Відомості. У Відомості зазначаються найменування окремих груп (видів) запасів (товарно-матеріальних цінностей), відібраних для проведення перевірки (графа 2). Залишки окремо обраних для перевірки запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними бухгалтерського обліку (товарного звіту, акта передачі зміни тощо) на початок перевірки зазначаються у графах 4-5. У графах 18-19 зазначаються залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) у натуральном та грошовому виразі на підставі розрахунків, які визначаються як сума відповідних показників залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними бухгалтерського обліку (інших документів) на визначену дату та надходження за відповідний період і різниця вибуття за такий період, а саме: графа 18 = графа 4 + графа 10 - графа 16; графа 19 = графа 5 + графа 11 - графа 17.

Однак «Відомість про результати перевірки повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 09 липня 2019 року» (додаток 1 до акта перевірки), яка складена за формою, наведеною у додатку 3 Методичних рекомендацій, не містить даних у графах 4-5. Графи 12-14 стосовно вибуття запасів (товарно-матеріальних цінностей) також не містять реквізитів первинних документів на вибуття цінностей (видаткових накладних, контрольних стрічок, фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій, актів списання тощо), а зазначається лише «згідно накладних» (по товарних позиціях 2-11), що також не дозволяє перевірити, які документи були опрацьовані ревізорами-інспекторами. Не може залишитись поза увагою і та обставина, що додаток 2 станом на 11 липня 2019 року не складався за формою «Відомість про результати перевірки повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей)». Безпосередньо в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 26 ревізори-інспектори дописали фактичні дані та розрахували різницю між обліковими та фактичними даними без дотримання наведеного вище порядку.

Відтак, зміст та форма, наведених ревізорами-інспекторами розрахунків, свідчать про те, що вони складені нашвидкоруч, реквізити первинних документів не відтворені у повному обсязі, а з додатку 2 взагалі не зрозуміло, чи враховано рух товару на момент зняття фактичних даних з огляду на те, що такий не припинявся. Також не надано розписки матеріально відповідальної особи до Відомостей, як про це зазначено в Методичних рекомендаціях.

Відтак, складені відомості (додатки 1 та 2) не є повними та об`єктивними. Копії додатків 1 та 2 до акта перевірки, складені ревізорами-інспекторами, не були надані позивачу разом із актом перевірки, про що той повідомляв у запереченні на акт перевірки. Це не дозволило товариству сформувати і надати контролюючому органу аналіз відомостей та перелік первинних документів бухгалтерського обліку на товар, зазначений в додатках 1 та 2 до акта перевірки.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач веде облік товарних запасів. Висновок про порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання зроблений контролюючим органом, виходячи, зокрема, з нестачі товарів, тобто, невідповідності між залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними обліку та фактичними залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей), хоча сам по собі факт нестачі не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки може бути наслідком інших обставин (наприклад, з вини матеріально відповідальних осіб), однак відповідні обставини контролюючим органом не перевірялись.

Сама по собі нестача товарно-матеріальних цінностей, що обліковуються, фактично унеможливлює реалізацію позивачем товару, який не облікований у встановленому порядку. Контролюючим органом безпідставно ототожнено нестачу товарів з таким порушенням як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку. Отже, висновок контролюючого органу про те, що виявлена нестача товарів є свідченням здійснення товариством реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є помилковим. Застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР за нестачу товару, тобто за відсутній товар, є неправомірним, оскільки цією нормою передбачена відповідальність у разі реалізації необлікованих товарів, а не за те, що товарів менше, ніж вказано в облікових документах, адже за відсутності облікованих товарів їх реалізація є неможливою та не відбувається.

Системний аналіз пункту 12 статті 3, статті 20 Закону №265/95-ВР та Закону №996-XIV дає також підстави для висновку, що фінансова санкція, встановлена статтею 20 названого Закону, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів. Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону №996-XIV та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

Отже, для застосування передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР фінансової санкції контролюючий орган повинен довести, що товариство здійснювало реалізацію не облікованих товарів.

Згідно вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняте неправомірно, а тому таке підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апелянта є безпідставними та не спростовують відповідних висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року у справі № 140/2592/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 05.02.2020.