Справа № 500/2373/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2373/19

28 січня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю: секретаря судового засідання Риндюк В.Т.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області Фесюк Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС від у Тернопільській області від 04.09.2019 №Ф-30760-17.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.10.2019 позивачем рекомендованим листом отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-30760-17 від 04.09.2019 Головного управляння Державної фіскальної служби у Тернопільській області, згідно якої за ним ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 станом на 04.09.2019 числиться заборгованість зі сплати єдиного внеску, на суму 17356,78 грн.

В даній вимозі Головне управління ДФС в Тернопільській області відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки від № рішень від __ №__ вимагає сплати недоїмки в сумі 17356,78 грн. Проте даний акт перевірки у нього відсутній.

Одночасно позивач зазначив, що перебуває в трудових відносинах з ТзОВ "Повшам-КЛ" м. Чортків, в якості керівника. ТзОВ "Повшам-КЛ" регулярно проводяться оплати за нього єдиного соціального внеску, що підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу по формі ОК-5 Пенсійного фонду України.

Крім того позивач звертає увагу суду на той факт, що в даній вимозі не зазначено період за який є так звана заборгованість.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

04.11.2019 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду від відповідача Головного управління ДПС від у Тернопільській області поступив відзив на адміністративний позов, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 клопотання представника Головного управління ДПС у Тернопільській області задоволено та постановлено розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 21.01.2020.

21.01.2020 в судовому засіданні розгляд справи за клопотанням позивача відкладено до 28.01.2020.

28.01.2020 в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.01.2020 проти задоволення позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.01.2019 державну реєстрацію позивача як фізичної особи - підприємця здійснено 08.04.2010 здійснює діяльність за кількома видами КВЕД: 10.11 Виробництво м`яса, 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 46.11 діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах, 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 56.29 Постачання інших готових страв, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.(арк.спр.20-21)

З відомостей з Реєстру страхувальників видно, що позивач ОСОБА_1 08.04.2010 взятий на облік як платник єдиного внеску реєстраційний номер 3, код КВЕД по якому призначений клас ризику: 74.11.1-адвокатська діяльність. (арк.спр.43)

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, позивач на підставі рішення від 17.04.2010 №25 має право на заняття адвокатською діяльністю, про що Тернопільською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури видано відповідне свідоцтво №587 від 17.04.2010, провадить індивідуальну адвокатську діяльність. (арк.спр.21)

Згідно довідки виданої згідно Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 24.12.2013 за №490 форми №4-ОПП про взяття на облік платника податків ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області, як фізична особа підприємець та фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю - адвокат. (арк.спр.23)

Статтею 1 Закону України від 05.07.2012 №5076 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката із здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Пунктом 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (стаття 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), самозайнятою особою є платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це, зокрема, діяльність адвокатів за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

З 01.01.2016 позивач є платником єдиного податку третьої групи ставкою 5%.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464).

Згідно частини першої статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є:

1) роботодавці:

4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини першої статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується:

1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно пункту 5 частини першої статті 1 Закону №2464 мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону №2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

З 01.01.2018 платники єдиного внеску, зазначені в пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац 3 частини восьмої статті 9 Закону №2464).

За нормами частини дванадцятої статті 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Позивачем 14.01.2019 за 2018 рік подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форми №5Д (річна), де у таблиці 1 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у графі "Сума нарахованого єдиного внеску" з січня по грудень включно зазначено по 3723,00 грн. (усього 44676,00 грн.) єдиного внеску до сплати. (арк.спр.45-46)

Однак, позивачем станом на 31.08.2019 не сплачено єдиний внесок у сумі 17356,78 грн.: за 2 квартал 2018 року як особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, за 3, 4 квартали 2018 року як особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та фізичною особою - підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування та за 1, 2 квартали 2019 року як фізичною особою - підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування.

Відповідно на підставі облікових даних інформаційної системи контролюючого органу доходів і зборів 04.09.2019 відповідачем сформовано та надіслано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-30760-17 на суму 17356 грн. 78 коп.(арк.спр.9)

При цьому, суд зауважує, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована не на підставі акта документальної перевірки, про відсутність якого зазначає позивач, а на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що і підкреслено у вимозі.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі Інструкція №449) у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом (пункт 3 розділу VI Інструкції №449).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи (пункт 4 розділу VI Інструкції №449).

Згідно пункту 5 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.

Відповідно частини шістнадцятої статті 25 Закону №2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею, однак даний обов`язок позивач не виконав. (частина друга статті 25 Закону №2464)

Суд зазначає, що відповідно Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 28.07.2010 №327, адвокат є окремою професією з відповідним кодом 2421.2.

Крім того, в ході судового розгляду справи судом встановлено, позивачем не заперечується, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та крім того, займається адвокатською діяльністю, що підтверджується також матеріалами справи.

Тобто, на дату винесення оскарженої вимоги позивач перебував на обліку в контролюючого органу, як фізична особа - підприємець та фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю - адвокат.

Отримання позивачем заробітної плати за трудову діяльність на посаді керівника. ТзОВ "Повшам-КЛ" та сплата роботодавцем відповідних податків, зборів чи інших обов`язкових платежів, не виключає обов`язок особи, яка здійснює адвокатську діяльність сплачувати єдиний соціальний внесок як самозайнята особа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач на дату винесення оскарженої вимоги, не перебував в процесі припинення підприємницької діяльності, в тому числі займався незалежною професійною діяльністю - адвокат, а також те, що відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI являється платником єдиного внеску, суд дійшов висновку, що останній зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок незалежно від фінансового стану платника. При цьому, чинним законодавством України не передбачено звільнення такого платника від сплати єдиного внеску, який одночасно є найманим працівником на підприємстві.

З матеріалів справи видно, що позивачу виставлялася вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.12.2018 №Ф-30760-17 в розмірі 15000,48 грн., яка рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі №500/2900/18, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №857/5813/19, визнана правомірною і у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.12.2018 № Ф-30760-17 відмовлено.

Також, рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 у справах №500/1634/19 і №500/2070/19, які набрали законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2019 №Ф-30760-17 і від 13.08.2019 №Ф-30760-17 за відповідні періоди.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ході судового розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області від 04.09.2019 №Ф-30760-17 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 17356,78 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Тернопільській області від 04 вересня 2019 року №Ф-30760-17 відмовити повністю.

Реквізити учасників справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

відповідач Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.