Справа № 200/13987/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 р. Справа№200/13987/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування повторно направленої вимоги щодо сплати боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № 411626-46 від 18.11.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2019 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-411626-46 від 18 листопада 2019 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є самозайнятою особою адвокатом. Одночасно, до 30.07.2018 р. він був фізичною особою-підприємцем з головним кодом КВЕД- 69.10 «Діяльність у сфері права», дата запису: 05.11.2009 року, та отримував дохід від цієї діяльності. 30.07.2018 р. підприємницьку діяльність було припинено. З 2011 року він знаходився виключно на загальній системі оподаткування, як фізична особа-підприємець. Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 18.11.2019 року № Ф- 411626-46 відповідачем зобов`язано позивача сплатити недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 13987,88 грн.

Вказав, що вимога під тим самим № 411626-46 вже надсилалася до нього раніше ГУ ДФС Донецької області, правонаступником якого є ГУ ДПС Донецької області, а саме 5 червня 2019 р. Після цього вказана вимога була оскаржена позивачем в Донецькому окружному адміністративному суді, та адміністративним судом в даній справі було прийняте рішення про задоволення позовних вимог, та вимога від 5 червня 2019 року була скасована.

Причиною того, що суми боргу у вимозі від 5 червня та у вимозі від 18 листопада відрізняються є те, що заборгованість нараховувалася відповідачем за період з 2017 по 30.07.2018 року з підстав того, що нібито він, як фізична особа-підприємець, та як самозайнята особа - адвокат повинен був сплачувати ЄСВ в подвійному розмірі. Вимога від 5 червня 2019 року була сформована ДФС на підставі розрахованої заборгованості станом на 31 травня 2019 року. Вимога від 18 листопада 2019 року була сформована ДПС на підставі розрахованої заборгованості станом на 18 листопада 2019 року. За період після 31 травня 2019 року до 18 листопада 2019 року ним не подавалося до ДПС або ДФС жодних нових або уточнюючих звітів щодо сплати ЄСВ після звіту за 2018 рік. Зміна суми нарахованого боргу відповідачем відбулася виключно на підставі нарахованих ним штрафних санкцій - пені та штрафів, та самовільного зарахування сплачених позивачем поточних платежів, які він здійснював на протязі 2019 року в погашення заборгованості, а також додаткового нарахування заборгованості за 2019 рік з розрахунку мінімального розміру ЄСВ.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив разом з ІКП ЄСВ, відповідно до якого зазначає, що позивач зареєстрований з ознакою незалежної професійної діяльності (адвокат). Сума ЄСВ, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені і застосуванням штрафів. Згідно з АІС «Податковий блок» в ІКП за період з 01.04.2018 року по теперішній час відображені нарахування та сплати ЄСВ за кодом платежу 71040000. Станом на 18.12.2019 року недоїмка фактично не сплачена. Просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

26.12.2019 року позивач через відділ діловодства та документообігу суду надав відповідь на відзив з якого слідує, що згідно ІКП за 2019 рік відповідач самовільно зарахував сплачені 15.07.2019 р. поточні платежі за 3 квартал 2019 р. у розмірі 2500 грн., та 337, 56 грн. в погашення нарахованої ним заборгованості в розмірі 13739 грн. 52 коп. Також 15.07.2019 р. нарахував позивачу пеню в розмірі 121,86 грн. з підстав вже оскарженого боргу в сумі 13739 грн. 52 коп., збільшивши на дану суму заборгованість. З тих же підстав 15.07.2019 р. відповідач нарахував штрафні санкції в розмірі 67,51 грн., також з тих же підстав 15.07.2019 р. відповідач нарахував пеню в розмірі 724, 42 грн., та штрафних санкцій у розмірі 432, 49 грн. 19.07.2019 р. відповідачем було нараховано заборгованість у розмірі 2754 грн. 18 коп., та проігноровано вищевказані проплати ЄСВ позивача у розмірі 2500 грн. та 337 грн. 56 коп. від 15.07.2019 р. з мотивів нібито наявності у нього оскарженого боргу в розмірі 13739 грн. 52 коп., не дивлячись на те, що ним навіть не подавався звіт з ЄСВ за 2019 рік. 16.10.2019 р. згідно даних ІКП 2019 ним було сплачено ЄСВ у розмірі 2760 грн. - поточний платіж за З квартал 2019 року, який відповідач знову зарахував в погашення заборгованості, що виникла на підставі вже оскарженої суми в розмірі 13739 грн. 52 коп.

16.10.2019 р. знову через ігнорування ДПС оскарженої суми в розмірі 13739 грн. 52 коп. відповідач нарахував пеню в розмірі 1181 грн. 28 коп. та штрафну санкцію в розмірі 552 грн.

21.10.2019 р. відповідачем знову було нараховано недоїмку у розмірі 2754 грн. 18 коп., через те, що відповідач проігнорував вищевказану позивачем проплату від 16.10.2019 р. у розмірі 2760 грн., зарахувавши даний платіж в погашення вже оскарженого боргу.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 04.02.2020 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №200/13987/19а до набранням законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/8948/19-а, оскільки рішення по справі № 200/8948/19-а набуло законної сили 03.12.2019 року.

За правилами ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, значиться як фізична особа-підприємець з 05 листопада 2009 року. Основним видом діяльності позивача як фізичної особи-підприємця за кодом КВЕД є 69.10 «Діяльність в сфері права». Також, ОСОБА_1 , здійснює консультування з питань комерційної діяльності 70.22. Станом на 30 липня 2018 року стан суб`єкта: припинено.

Відповідач, Головне управління ДПС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що 05 червня 2019 року відповідачем винесено вимогу №Ф-411626-46 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, якою позивача зобов`язано сплатити суму єдиного внеску станом на 31 травня 2019 року у розмірі 13739,52 грн.

18 листопада 2019 року відповідачем винесено вимогу №Ф-411626-46 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, якою позивача зобов`язано сплатити суму єдиного внеску станом на 31 жовтня 2019 року у розмірі 13987,88 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року по справі №200/8948/19-а, яке набуло законної сили 03 грудня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплати боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 05 червня 2019 року №Ф-411626-46 задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 05 червня 2019 року № Ф-411626-46 на суму 1417,09 грн.

Вважаючи вимогу № Ф-411626-46 від 18.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску такою, що належить до скасування як протиправну, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VІ).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VІ, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно із ч.8 ст.9 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що до платників єдиного внеску законодавцем віднесено осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, та отримують дохід від цієї діяльності.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої роботи.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до ст.13 Закону №5076-VI, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно пунктів 63.1, 63.2 ст. 63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Пунктом 63.5 ст. 63 Податкового кодексу України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 65.2 ст. 65 Податкового кодексу України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Згідно п.п. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 Податкового кодексу України, контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Відповідно до положень ч.4 п. 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою Зміни та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Відповідно до положень п. 178.1, п. 178.2 ст. 178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.4, п.5 ч.1 ст.4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, базою нарахування є сума, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України № 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з ч.5 ст. 8 Закону №2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, тобто для осіб, що провадять незалежну професійну діяльність встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до п.19 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року особи, які провадять незалежну професійну діяльність, отримують дохід від цієї діяльності та одночасно є фізичними особами-підприємцями, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти відповідно до виду діяльності та обраної системи оподаткування.

Судом встановлено, що позивач перебував на загальній системі оподаткування та був платником єдиного внеску.

З 30.07.2018 року припинив підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, на теперішній час є самозайнятою особою та здійснює незалежну професійну діяльність (адвоката), про що позивач зазначає у позовній заяві та відповідачем не заперечується.

Отже, слід зазначити про те, що у цій справі, спірним є питання оплати позивачем ЄСВ за двома підставами, а саме: як фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування та особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність з одного і того ж виду діяльності за КВЕД.

Податковий кодекс України передбачає обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі. При цьому, такий обов`язок передбачено у разі коли особа здійснює підприємницьку діяльність, а також у разі, коли особа здійснює незалежну професійну діяльність.

Однак, необхідно зазначити, що контролюючий орган відмовляє у повторному взятті на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа. Такий обов`язок контролюючого органу передбачено п.п.65.4.4 п.65.4 ст. 65 Податкового кодексу України.

Тобто, якщо особа взята на облік як самозайнята особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, вона не повинна повторно ставати на облік та подавати документи як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з системного аналізу положень Податкового кодексу України та Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність вбачається, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткуванню згідно ст. 178 Податкового кодексу України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

До того ж, слід зауважити, що Законом №2464 не передбачений порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

З огляду на зазначене, вимога Головного управління ДФС у Донецькій області №Ф-411626-46 від 18.11.2019 року по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску суперечать податковому законодавству, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не доведено належними, достатніми доказами нарахування позивачу єдиного внеску, що стало підставою для виникнення недоїмки, суд дійшов висновку про протиправність винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., що підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-411626-46 від 18 листопада 2019 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-411626-46 від 18 листопада 2019 року зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 13987,88 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 04 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая