Справа № 640/12666/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 10.04.2019 № 1174/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Міністерство юстиції України звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2019 №1174/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15.02.2017 №140/8/340 задоволено частково: скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 № 32948890, № 32948526; тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) рік; в частині інших вимог відмовлено.

Вказаний наказ прийнятий на підставі висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 04.04.2019 за результатами розгляду скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15.02.2017 №140/8/340, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2017 за № 4231-0-33-17.

Так, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просило скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 за наступними номерами: 32950740, 32955007, 32954164, 32953592, 32952726, 32952289, 32948890, 32948075, 32945369, 32944435, 32943655, 32942567, 32938814, 32927639, 32926539, 32949780, 32955261, 32954335, 32953860, 32952993, 32951868, 32948526, 32947807, 32946354, 32945969, 32945741, 32941736, 32937728, 32927507, 32926184.

Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України встановила, що відповідно до відомостей офіційного веб-порталу судової влади України та Єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/2718/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИ ОЗЕРА» про визнання права іпотеки, визнання недійсним договору та визнання незаконними і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за наступними номерами: 32955007, 32954164, 32953592, 32952726, 32952289, 32955261, 32954335, 32953860, 32952993, 32951868.

Також, у провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/2720/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИ ОЗЕРА» про визнання права іпотеки, визнання недійсним договору та визнання незаконними і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за наступними номерами: 32938814, 32927639, 32937728, 32927507.

У зв`язку з цим, та враховуючи вимоги чинного законодавства, комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації дійшла висновку, що в частині оскарження рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за наступними номерами: 32955007, 32954164, 32953592, 32952726, 32952289, 32955261, 32954335, 32953860, 32952993, 32951868, 32938814, 32927639, 32937728, 32927507, скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з оскарженням рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у судовому порядку в межах розгляду судових справ №911/2718/18 та №911/2720/18.

Крім того, відповідно до відомостей Державного реєстру прав, записи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за наступними номерами: 32948075, 32945369, 32944435, 32943655, 32942567, 32926539, 32947807, 32946354, 32945969, 32945741, 32941736, 32926184 були скасовані на підставі рішень про скасування за наступними номерами: 43552235, 43418184, 43440915, 43342778, 43503039, 43528323, 43552453, 43417408, 43440657, 43342298, 43502756, 43528089, прийнятих державним реєстратором філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Петришиним В.М.

Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України також встановила, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, записи про іпотеку та обтяження №18058388 та №18057988, внесені на підставі оскаржуваних рішень №32950740 та №32949780 були погашені на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34491919, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є.

Водночас, з висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04.04.2019 вбачається, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви про реєстрацію іншого речового права № 20101719 та заяви про державну реєстрацію обтяжень №20102470 прийнято оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948890 та №32948526, на підставі яких перенесено до спецпідрозділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку та обтяження № 6217925 та № 6187041.

За результатами розгляду скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15.02.2017 №140/8/340, комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації рекомендувала задовольнити її частково, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948890 та №32948526, тимчасово заблокувати доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) рік.

Вказані рекомендації знайшли своє відображення в оскаржуваному наказі Міністерства юстиції України від 10.04.2019 №1174/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Не погоджуючись з вищезазначеним наказом, позивач звернулась до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки станом на час прийняття оскаржуваного наказу від 10.04.2019 №1174/5 за скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» було рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 у справі № 910/265/18, про наявність якого було відомо Міністерству юстиції України, то в силу приписів пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідач повинен був відмовити у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається, зокрема, на нотаріусів, які займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Частиною першою статті 3 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державним реєстратором, зокрема, є нотаріус.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України: 1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; 2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; 3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; 4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; 91) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої - сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі, якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі якщо останній день строку для подання скарг, зазначеного у частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами "г" та "ґ" пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

Рішення, передбачене підпунктом "д" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення, передбачені підпунктами "е" та "є" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України, його територіальними органами невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Відповідно до частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Приписами частин дев`ятої та десятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1128, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

Пунктом 8 Порядку №1128 передбачено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження.

Згідно із пунктом 12 Порядку №1128, за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Як вже було зазначено вище, за результатом скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15.02.2017 №140/8/340, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2017 за № 4231-0-33-17, відповідачем прийнято оскаржуваний наказ від 10.04.2019 №1174/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким, зокрема, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948890, №32948526 та тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) рік.

Підставами для скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15.02.2017 №140/8/340 слугували порушення державним реєстратором вимог законодавства у сфері державної реєстрації. Так, предметом розгляду скарги від 15.02.2017 №140/8/340 є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження від 15.12.2016 за наступними номерами: 32950740, 32955007, 32954164, 32953592, 32952726, 32952289, 32948890, 32948075, 32945369, 32944435, 32943655, 32942567, 32938814, 32927639, 32926539, 32949780, 32955261, 32954335, 32953860, 32952993, 32951868, 32948526, 32947807, 32946354, 32945969, 32945741, 32941736, 32937728, 32927507, 32926184, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Колегією суддів було встановлено, що на момент розгляду скарги існував судовий спір, що передбачає наявність підстав для відмови у задоволенні скарги відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме, у справі № 910/265/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИ ОЗЕРА», Міністерства юстиції України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Холдінг Інвест» про визнання права іпотеки, визнання недійсним договору та визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 № 32948890 та № 32948526.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 у справі № 910/265/18, позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково: визнано за публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» право іпотеки на нежитлове приміщення (в літ. А), загальною площею 84,10 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Праці, буд. 2/27, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Ніка Холдінг Інвест», згідно з договором іпотеки №10/14/03/303 від 07.12.2007 із змінами та доповненнями, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком Н.І. (реєстраційний номер 3698); визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 24.04.2010, укладений між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИ ОЗЕРА», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим №1162; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948890, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про заміну публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИ ОЗЕРА» як іпотекодержателя на підставі договору про відступлення права вимоги від 24.04.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим №1162, з моменту його прийняття; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948526, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про заміну публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИ ОЗЕРА» як обтяжувача на підставі договору про відступлення права вимоги від 24.04.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим №1162, з моменту його прийняття.

В свою чергу, відповідачем вказано на те, що на момент розгляду скарги 04.04.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень було наявна постанова Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 № 910/265/18, якою апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Холдінг Інвест» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 залишено без змін.

Також, відповідачем наголошено на тому, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 10.04.2019 №1174/5, жодним чином не суперечить рішенню, прийнятому Господарським судом міста Києва від 27.04.2018 у справі №910/265/18, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі №910/265/18 та зазначені судові рішення доводять протиправність прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948890 та №32948526.

Відповідно да даних, які наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень, на момент розгляду скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15.02.2017 №140/8/340 комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (висновок від 04.04.2019), як і на час розгляду судом першої інстанції даної адміністративної справи, касаційне провадження у справі № 910/265/18 не відкрито, рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 у справі № 910/265/18 набрало законної сили.

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Міністерством юстиції України зазначено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру прав, приватним нотаріусом ОСОБА_1 за результатами розгляду заяв про державну реєстрацію іншого речового права №20101719, про державну реєстрацію обтяження №20102470, прийнято оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948890 та №32948526, на підставі яких перенесено до спецрозділу Державного реєстру прав записи про іпотеку та обтяження №6217925 та №6187041 нежилих приміщень в літ. А, розташованих за адресою: м. Київ, б-р Праці, буд. 2/27, прим. 1, 2, 2а.

До заяв про державну реєстрацію іншого речового права №20101719 та про державну реєстрацію обтяження № 20102470 додано договір про відступлення права вимоги від 24.04.2010, укладеного між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИ ОЗЕРА», посвідчений приватним нотаріусом Курковською Я.Л.

При цьому, відповідачем вказано на те, що відповідно до відомостей Державного реєстру іпотек, у перенесеному записі про іпотеку №6217925 містилась актуальна інформація про іпотеку, де іпотекодержателем цих нежилих приміщень є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», іпотекодавцем - товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Холдінг Інвест». Відомостей про зміну іпотекодержателя у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги до 2013 року, Державний реєстр іпотек не містив.

Відтак, Міністерством юстиції України наголошено, що за результатом перевірки оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №32948890 та №32948526, встановлено, що вони прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1 з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме статей 3, 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку №1128.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що протиправність рішень від 15.12.2016 №32948890 та №32948526, встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 у справі №910/265/18, яке набрало законної сили 22.01.2019.

Тобто, станом на час прийняття оскаржуваного наказу від 10.04.2019 №1174/5 за скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», було рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 у справі №910/265/18, про наявність якого мало бути відомо Міністерству юстиції України, оскільки в названій господарській справі Міністерство юстиції України було відповідачем.

Отже, зазначене, в силу приписів пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи, що рішення від 15.12.2016 № 32948890 та № 32948526 були скасовані рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 у справі № 910/265/18, яке набрало законної сили 10.04.2019, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для їх повторного скасування у Міністерства юстиції України не було.

З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що наказ Міністерства юстиції України від 10.04.2019 №1174/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» є протиправним та підлягає скасуванню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваний наказ є правомірним, оскільки комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України було встановлено порушення приватним нотаріусом законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, колегією суддів не беруться до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.

Таким чином, за результатами проведення перевірки суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України не позбавлено права прийняти вмотивоване рішення щодо притягнення до відповідальності чи встановлення будь-яких обмежень за порушення законодавства у сфері державної ресторації прав на нерухоме майно щодо приватного нотаріуса ОСОБА_1.

Разом з тим, у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» мало бути відмовлено, відповідно до приписів пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому, інші аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 03.02.2020.