Справа № 820/11556/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 січня 2020 р. № 820/11556/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюкова Ю.В.,

при секретарі судового засідання- Пройдака С.М.,

за участі представника позивача Тихоненко М.В.,

представника відповідача Бирки Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН (61099, м. Харків, вул. Рибалка, 33, )

до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ),

про скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН (далі по тексту позивач, ТОВ АКБ ГАЛЕОН) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС, контролюючий орган) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.03.2015 року № , від 16.03.2015 року № , від 05.06.2015 року №, винесені Індустріальною ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області відносно ТОВ АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН (п.н. 33290257).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Індустріальною ОДПІ м. Харкові ГУ ДФС у Харківській області, правонаступником якої є відповідач, складено акт від 27.02.2015 року № 983/20-36-22-03-07/33290257 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН (п.н. 33290257) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ УКРТОРГТРАНСІНВЕСТ (п.н. 38280479), ТОВ ЕКЛІПС 2009 (п.н. 38655963), ТОВ ПОЛІС ТРЕЙД ТМ (п.н. 38775777), ТОВ КОМПАНІЯ ЕКО ТРЕЙД (п.н. 39371907) та ТОВ СХІДМЕГАТРАНС (п.н. 39103409) за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 року» на підставі якого були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, які містяться у висновках акту перевірки та вважає, що викладені в акті судження інспекції є помилковими, не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в уточненій позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - ГУ ДПС у Харківській області, позов не визнав. У відзиві на позов відповідач вказав, що викладені в акті від 27.02.2015 року № 983/20-36-22-03-07/33290257 судження ДПІ про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об`єктивно.

Зазначає, що в ході перевірки також була досліджена вся наявна податкова інформація з контрагентами позивача - ТОВ УКРТОРГТРАНСІНВЕСТ (п.н. 38280479), ТОВ ЕКЛІПС 2009 (п.н. 38655963), ТОВ ПОЛІС ТРЕЙД ТМ (п.н. 38775777), ТОВ КОМПАНІЯ ЕКО ТРЕЙД (п.н. 39371907) та ТОВ СХІДМЕГАТРАНС (п.н. 39103409). За таких підстав, податкові повідомлення-рішення, які прийняті на підставі акту перевірки є правомірними та обґрунтованими. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву, письмових пояснень представників, заслухавши пояснення представників сторін під час судового засідання, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агентство комплексної безпеки ГАЛЕОН, пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб`єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з ідентифікаційним кодом - 33290257.

На час здійснення спірних господарських операцій та перевірки контролюючим органом перебував на обліку як платник податків в Індустріальній ОДПІ м. Харкові ГУ ДФС у Харківській області.

На підставі направлення на проведення перевірки від 16.02.2015 року № 287 та наказу про проведення перевірки від 11.02.2015 року за № 257, виданого Індустріальною ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області, головним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Харієнко Ю.І., проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН (п.н. 33290257) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ УКРТОРГТРАНСІНВЕСТ (п.н. 38280479), ТОВ ЕКЛІПС 2009 (п.н. 38655963), ТОВ ПОЛІС ТРЕЙД ТМ (п.н. 38775777), ТОВ КОМПАНІЯ ЕКО ТРЕЙД (п.н. 39371907) та ТОВ СХІДМЕГАТРАНС (п.н. 39103409) за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 року.

На підставі перевірки Індустріальною ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області було складено акт від 27.02.2015 року № 983/20-36-22-03-07/33290257 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН (п.н. 33290257) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ УКРТОРГТРАНСІНВЕСТ (п.н. 38280479), ТОВ ЕКЛІПС 2009 (п.н. 38655963), ТОВ ПОЛІС ТРЕЙД ТМ (п.н. 38775777), ТОВ КОМПАНІЯ ЕКО ТРЕЙД (п.н. 39371907) та ТОВ СХІДМЕГАТРАНС (п.н. 39103409) за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 року (далі по тексту акт перевірки), відповідно до якого контролюючим органом встановлено наступні порушення:

- п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ ТОВ АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН безпідставно віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість, чим занижено податок на додану вартість до сплати на суму 485821 грн. за період 01.07.2014 р. по 30.11.2014 р.

- пп.14.1.27, п.14.1 ст.14, п.138.2, пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, встановлено заниження до сплати в бюджет суми податку на прибуток по декларації за 2014 рік на загальну суму 461529 грн.

Індустріальною ОДПІ м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області на підставі акту перевірки від 27.02.2015 року № 983/20-36-22-03-07/33290257 винесено

- податкове повідомлення рішення від 16.03.2015 року № , відповідно до якого податкова інспекція визначила суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) у розмірі 728 730,70 грн. за порушення п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу

- податкове повідомлення рішення від 16.03.2015 року № , відповідно до якого податкова інспекція визначила суму податкового зобов`язання з податку на прибуток (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) у розмірі 692 293,50 грн. за порушення пп.14.1.27, п.14.1 ст.14, п.138.2, пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу.

Рішенням про результати розгляду скарги Головним управлінням ДФС у Харківській області скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки ГАЛЕОН" задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.03.2015 року № в частині збільшення грошового забов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 145746,00 грн., в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення від 16.03.2015 року № залишені без змін.

На підставі рішення Головного управлінням ДФС у Харківській області 05.06.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , відповідно до якого податкова інспекція визначила суму податкового зобов`язання з податку на прибуток (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) у розмірі 546 547,50 грн. за порушення пп.14.1.27, п.14.1 ст.14, п.138.2, пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті від 27.02.2015 року № 983/20-36-22-03-07/33290257 на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно п. 9.2. Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.12.2013 р. № 848 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при розгляді скарги орган доходів і зборів приймає одне з таких рішень:

1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується;

2) частково задовольняє скаргу платника податків та у окремій частині скасовує рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується;

3) залишає скаргу без задоволення, а рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується, без змін.

При прийнятті цих рішень орган доходів і зборів має право зменшити (збільшити) суму грошового зобов`язання або податкового боргу, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків.

Відповідно до п.п. 21.1.1 п. 21.1. статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; 60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; 60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; 60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Пунктом 60.4. ст. 60 ПКУ у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Суд зазначає, що оскільки податкове повідомлення рішення від 16.03.2015 № внаслідок його адміністративного оскарження було скасовано в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 145746,00 грн. та прийнято податкового повідомлення-рішення від 05.06.2015 № , яке отримано позивачем, то відповідно до приписів вищезазначеного пункту статті 60 ПКУ податкове повідомлення рішення від 16.03.2015 № є відкликаним, через що суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо його скасування.

Надаючи правову оцінку фактам, встановленим під час проведення перевірки позивача посадовими особами контролюючого органу та наданими копіями документів, суд звертає увагу на обставину, котра у подальшому буде мати визначне значення для вирішення значної частини питань цієї справи по суті.

Так, перевіряючими в п. 2.12. акту перевірки позивача встановлено, що ТОВ «АКБ Галеон» орендує приміщення, а саме: нежитлове приміщення у ФО-П ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) згідно договору оренди нерухомого майна № 01/07/2014 від 01.07.2014 року.

Пунктом 1.1. вказаного договору зазначено. що у порядку та на умовах, визначених цим договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення згідно акту приймання передачі об`єкта оренди, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 2-А, разом з розташованими на ній додатковими конструкціями: вольєри для собак, гараж, будівля КПП, ПЦН та інші будівлі господарського призначення) та прилеглою територією (далі по тексту - об`єкт оренди) та зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

Згідно п. 5.2. вказаного договору строк дії цього договору починається з моменту підписання акту приймання передачі об`єкта оренди та закінчується 31 грудня 2019 року.

Як вбачається з наданого позивачем до матеріалів справи акту приймання передачі б/н, підписаного між ФО-П ОСОБА_1 та ТОВ «АКБ Галеон» від 01 липня 2014 року, як додаток б/н до договору оренди № 01/07/2014 від 01.07.2014 року.

Таким чином, договір оренди нерухомого майна № 01/07/2014 від 01.07.2014 року укладений на 5 (п`ять) років 6 місяців.

Крім того, згідно п. 1 вказаного акту приймання передачі б/н від 01 липня 2014 року до договору оренди № 01/07/2014 від 01.07.2014 року орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (в оренду) нежитлові приміщення у будівлі за адресою: Україна, 61046, м. Харків, вул. Хабарова, б. 2-А, офіс 2.

Ані в договорі, ані в акті приймання передачі не зазначено площ та інших технічних характеристик об`єкта оренди.

Тобто, за актом не було передано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , разом з розташованими на ній додатковими конструкціями: вольєри для собак, гараж, будівля КПП, ПЦН та інші будівлі господарського призначення) та прилеглою територією, як-то визначено п. 1.1 договору, а лише частина приміщення офіс 2.

Крім того, разом із офісом 2, відповідно до п. 4 акту приймання-передачі, в оренду було передано й оргтехніку: комп`ютери 23 шт., принтери 23 шт., ксерокси 21 шт., факси 18 шт., телефони 28 шт., сканери 23 шт., кольоровий принтер 5 шт., кондиціонери 17 шт., втяжка встроєна 5 шт., ноутбук 8 шт., котрі не є предметом оренди за договором оренди нерухомого майна № 01/07/2014 від 01.07.2014 року, передавання такого обладнання умовами вказаного договору не передбачена.

Згідно п.п. 1 та 2 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Всупереч вказаних норм, у сторін відсутній договір найму оргтехніки, а в акті приймання передачі б/н від 01 липня 2014 року відсутні будь індивідуальні ознаки переданої техніки як-то: найменування (марка), виробник, серійний номер, інвентарний номер, вартість тощо, що робить неможливим його індивідуалізацію в ході розгляду справи.

Щодо укладення договору оренди строком на 5 років 6 місяців суд відзначає, що за приписами ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 794 ЦК України право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 795 ЦК України передбачено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦКУ).

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦКУ).

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1 та 4 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

За приписами ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

З аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що договір оренди нерухомого майна № 01/07/2014 від 01.07.2014 року не є вчиненим та є нікчемним, договір оренди оргтехніки не укладений, а ніби-то передані за актом приймання передачі предмети є не індивідуалізованими згідно вимог ЦК України, а посилання в акті на передачу оргтехніки згідно договору оренди нерухомого майна № 01/07/2014 від 01.07.2014 року також свідчить про нікчемність і цього правочину.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивачем на спростування висновків контролюючого органу до матеріалів справи, надано копії документів по взаємовідносинам із контрагентами.

Так, на підтвердження своєї позиції позивачем надано копію договору купівлі-продажу №01/08/14 від 01.08.2014 року підписаного між ТОВ АКБ Галеон (м. Харків) та ТОВ Екліпс 2009 (м. Луганськ).

Згідно п. 1.1. Договору передбачено, що Продавець (ТОВ Екліпс 2009) бере на себе зобов`язання передати у власність Покупцю (ТОВ АКБ Галеон) товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплати товар.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що Товар передається на складі Продавця.

На підтвердження доводів про реальність цих господарських операцій за правочином платник податків подав до суду копії: видаткових накладних, складених у м. Луганську № 723 від 24.09.2014 року, № 635 від 27.08.2014 р., податкових накладних № 38 від 23.09.2014 р. та № 70 від 27.08.2014 р.

При цьому суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Позивачем також було надано копію договору купівлі-продажу №04/08/14 від 04.08.2014 року, підписаного між ТОВ АКБ Галеон (м. Харків) та ТОВ Екліпс 2009 (м. Луганськ).

Згідно п. 1.1. Договору передбачено, що Продавець (ТОВ Екліпс 2009) бере на себе зобов`язання передати у власність Покупцю (ТОВ АКБ Галеон) товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплати товар форменний одяг.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що Товар передається на складі Продавця.

На підтвердження доводів про реальність цих господарських операцій за правочином платник податків подав до суду копії: видаткових накладних, складених у м. Луганську № 720 від 23.09.2014 року та № 634 від 27.08.2014 р., які містять асортимент напівчоботів чоловічих розмірами від 41 по 46 у загальній кількості 145 шт., футболки чорні -75 шт., світерів чорних 50 шт., блайзерів чорних 94 шт. та костюмів робочих літніх 100 шт., а також копії податкових накладних № 33 від 19.09.2014 р. та № 69 від 27.08.2014 р.

При цьому згідно копій штатних розкладів ТОВ «АКБ Галеон» (а.с. 130 т.1) станом на 01.11.2013 р. кількість старших охоронців та охоронців становить у сукупності 24 особи, а всього кількість штатних одиниць становить 32 особи.

Наступний штатний розклад станом на 17.08.2015 р. містить кількість старших охоронців та охоронців у сукупності 33 особи.

Отже, ніби-то зазначена кількість товарів у рази перевищує та не відповідає фактичній кількості працюючих осіб у цей період і, крім того, позивачем здійснюється надавання послуг з охорони, в той час коли найменування костюмів «робочі», тобто призначені для робітничих спеціальностей.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

У матеріалах справи міститься копія договору про надання послуг на сервісне обслуговування та ремонт техніки № 01/07/14 від 01 липня 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Екліпс 2009 (Виконавець) (м. Луганськ).

Предметом вказаного договору згідно п. 1.1. є: «послуги з діагностики, технічному обслуговуванню, регулюванню та поточному ремонті (далі «Обслуговування офісного обладнання, що знаходиться за адресою вул. Хабарова, 2 а.»).

Для збереження гарантії на обладнання, виконавець залучає технічний персонал, який пройшов підготовку в учбових центрах виробників (п. 2.2 договору).

Абзацом 3 п. 2.2 договору передбачено, що виконавець використовує матеріально-технічну базу (ноутбуки зі спеціалізованим програмним забезпеченням, підмінний фонд обладнання, запас комплектуючих деталей та витратних матеріалів) у власному сервісному центрі.

У п. 4.1. договору встановлено, що виконавець зобов`язаний не рідше одного разу на місяць виконувати технічне обслуговування обладнання. Конкретні строки виконання щомісячних робіт по технічному обслуговуванню визначаються сторонами додатково.

В матеріалах справи містяться акти надання послуг № 468 від 31.07.2014 р., № 632 від 21.08.2014 р. та №740 від 29.09.2014 року, складені та підписані у м. Луганську, в яких міститься найменування робіт, послуг: «Обслуговування офісної техніки», кількість - 1 послуга.

Контрагентом позивача виписані податкові накладні на суму наданих послуг та долучені копії платіжних доручень.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

До матеріалів справи надано копію договору від 04 липня 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Екліпс 2009 (Виконавець) (м. Луганськ) про комплексне обслуговування комп`ютерної техніки та програматури № 04/07/14, згідно якого протягом строку дії цього договору задомовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснювати технічне обслуговування комп`ютерної техніки та програматори замовника, до яких входять наступні роботи:

1.1.1 регулярне профілактичне обслуговування комп`ютерної техніки та програматори замовника (перевірка робочого стану техніки і програм, програмне оновлення);

1.1.2 конфігурирування, переконфігурирування, налаштування, регулювання комп`ютерної техніки и програма тури замовника, видалення комп`ютерних вірусів;

1.1.3 ремонт або заміна комп`ютерної техніки замовника;

1.1.4 навчання персоналу замовника роботі з комп`ютерною технікою та програматорою замовника, в т.ч. надання різноманітних консультацій з питань роботи з комп`ютерною технікою та програматурою замовника, а також інша робота за вимогою замовника в рамках технічного обслуговування за цим договором.

В матеріалах справи містяться акти надання послуг № 742 від 22.08.2014 р., № 467 від 31.07.2014 р., №636 від 25.08.2014 року та №500 від 31.07.2014 року, складені та підписані у м. Луганську, в яких міститься найменування робіт, послуг: «Обслуговування програмного забезпечення», кількість - 1 послуга.

Контрагентом позивача виписані податкові накладні на суму наданих послуг та долучені копії платіжних доручень.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Також по взаємовідносинам із ТОВ «Екліпс 2009» позивачем долучено до матеріалів справи копію договору від 02 липня 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Екліпс 2009 (Виконавець) (м. Луганськ) про надання послуг з підбору персоналу №02/07/14.

Згідно п. 1.1 цього договору замовник доручає та оплачує, а виконавець приймає на себе надання послуг з підбору персоналу (пошук, оцінку, відбір кандидатів).

За пунктами 2.1. та 2.2 договору замовник повідомляє виконавцю інформацію любим зручним для себе способом про наявність вакансій та вимоги, що ставляться до кандидатів, а виконавець протягом 30 робочих днів після отримання інформації від замовника направляє йому кандидатів на ці вакансії або їх резюме.

Кожен кандидат заповнює направлення на співбесіду (додаток №1), яке є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору замовник ставить відмітку в направленні на співбесіду кожному хто прибув. Направлення на співбесіду зберігаються у виконавця та є підтвердженням кількості кандидатів направлених замовнику.

На кожну заявлену замовником вакансію надається мінімум п`ять кандидатів (п. 2.5).

Серед обов`язків виконавця, передбачених п. 3.1. вказаного договору виконавець зобов`язався,зокрема, підготувати та надати замовнику інформаційний матеріал (резюме, рекомендації тощо) на відібраних кандидатів.

Пунктом 5.1 визначено порядок розрахунків сума винагороди сплачується шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Ціна договору міститься у підписаній сторонами протоколі погодження договірної ціни від 02.07.2014 р. згідно п.1 якої сторони домовились, що вартість однієї заявки на надання послуг з підбору персоналу (пошук, оцінку, відбір кандидатів) за один календарний місяць буде становити 1200. 00 грн. з ПДВ за кожного направленого для працевлаштування кандидата.

До матеріалів справи долучені копії двох форм заявок на підбір персоналу від 01.07.2014 р. та від 01.09.2014 року.

Водночас відсутні докази направлення, отримання та виконання у передбачений розділом 2 договору та у будь-який інший спосіб цих форм заявок на підбір персоналу.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази виконання послуг за цим договором.

В матеріалах справи містяться акти надання послуг № 741 від 26.09.2014 р., № 633 від 29.08.2014 р., №469 від 31.07.2014 року, складені у м. Луганську, в яких міститься найменування робіт, послуг: «Знаходження, та відбір персоналу, для роботи в охоронному агенстві», кількість - 1 послуга.

Контрагентом позивача виписані податкові накладні на суму наданих послуг та долучені копії платіжних доручень.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Суд відзначає, що позивачем до матеріалів справи не надано документів, що свідчать про фактичне переміщення товару у просторі товарно-транспортні накладні, подорожні листи вантажного автомобіля та інших документів про доставку придбаного товару з м. Луганська до м. Харкова, доказів наявності у позивача власного чи орендованого транспортного засобу та водія, або найманого перевізника, який міг би здійснити перевезення придбаного у ТОВ Екліпс 2009 товару за договорами купівлі-продажу.

Згідно ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Абзацом 5 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14.10.1997 р. № 363 (далі по тексту Правила), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.

Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку (абз.6 розд. 1 Правил).

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання (абз. 7 розд. 1 Правил).

Дорожній лист - документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу (абз. 8 розд. 1 Правил).

Перевізник - особа, яка надає послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом загального користування (абз. 17 розд. 1 Правил).

Подорожній лист - первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство (абз. 18 розд. 1 Правил).

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (абз. 27 розд. 1 Правил).

Пунктом 11.5. Правил передбачено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Таким чином, позивачем не підтверджено факту самого транспортування та витрат на трагнспортування. Таким чином, суд робить висновок про відсутність доказів транспортування товару у відповідності до умов договорів купівлі-продажу.

Також, на підтвердження отримання товару від продавця позивачем не було надано копії журналу реєстрації довіреностей.

Так, згідно наказу Міністерства фінансів України від 05.05.2008 N 647, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2008 р. N 445/15136, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, було затверджено Зміни до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96 N 99 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.96 за N 293/1318. Згідно цього наказу пункт 3 Інструкції викладено в такій редакції:"3. Бланки довіреностей (додаток 1) видаються після їх реєстрації у Журналі реєстрації довіреностей (додаток 2), який має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Нумерація виданих протягом року довіреностей є наскрізною".

Крім того, пунктом 6 Інструкції визначено, що довіреність на одержання цінностей від постачальника за нарядом, рахунком, договором, замовленням, угодою або іншим документом, що їх замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей.

Як доказ отримання товару, позивачем не було надано копії довіреностей та журналу реєстрації довіреностей. Крім того, довіреності та журнал реєстрації довіреностей не надавалися податковому органу на перевірку.

Як встановлено судом на товари та послуги відповідні видаткові накладні, акти наданих послуг складались у м. Луганську.

При цьому, позивачем не надано документів, які б свідчили про відрядження особи до м. Луганська.

Так, доказами відрядження є наказ, витяг зі спеціального журналу за формою згідно з додатком 1 до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну № 59 від 13.03.1998 р., в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а також докази видачі авансу на відрядження, посвідчення про відрядження.

Крім того, позивачем не надано документів, що підтверджують відображення операцій з придбання та оприбуткування товару, послуг, а також їх подальшого використання у бухгалтерському обліку, які би свідчили про зміни у майновому стані платника податків.

Так, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Мінфіну від 30.11.1999, № 291 на рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги. На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

Рахунок 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети" призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух малоцінних та швидкозношуваних предметів, що належать підприємству та знаходяться у складі запасів.

До малоцінних та швидкозношуваних предметів належать предмети, що використовуються протягом не більше одного року або нормального операційного циклу, якщо він більше одного року, зокрема: інструменти, господарський інвентар, спеціальне оснащення, спеціальний одяг тощо.

За дебетом рахунку 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети" відображаються за первісною вартістю придбані (отримані) або виготовлені малоцінні та швидкозношувані предмети, за кредитом - за обліковою вартістю відпуск малоцінних та швидкозношуваних предметів в експлуатацію із списанням на рахунки обліку витрат, а також списання нестач і втрат від псування таких предметів.

На рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов`язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

За дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображається сума визнаних адміністративних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До загальногосподарських витрат, зокрема, належать витрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу, витрати на їх службові відрядження, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського призначення (оренда, амортизація, ремонт, комунальні послуги), охорона, юридичні, аудиторські, транспортні послуги, поштово-телеграфні, канцелярські витрати, сума податків, зборів (обов`язкових платежів).

Крім того, дослідивши надані до матеріалів справи копії актів наданих послуг за договорами з цим контрагентом, суд відзначає їх невідповідність чинному законодавству.

Частиною другою ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону).

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону).

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд відзначає, що акти надання послуг № 468 від 31.07.2014 р., № 632 від 21.08.2014 р. та №740 від 29.09.2014 року за договором про надання послуг на сервісне обслуговування та ремонт техніки № 01/07/14 від 01 липня 2014 року; акти надання послуг № 742 від 22.08.2014 р., № 467 від 31.07.2014 р., №636 від 25.08.2014 року та №500 від 31.07.2014 року за договором про комплексне обслуговування комп`ютерної техніки та програматури № 04/07/14 від 04.07.2014 р.; акти надання послуг № 741 від 26.09.2014 р., № 633 від 29.08.2014 р., №469 від 31.07.2014 року за договором від 02 липня 2014 року про надання послуг з підбору персоналу №02/07/14 не відповідають вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п. 1 ст. 2 Закону України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88.

Так, в актах надання послуг відсутні обсяг та одиниці виміру наданих послуг, вартість кожного окремого виду наданих послуг: в погодинному та будь-якому іншому виразі та їх деталізація. Акти не містять посилань на те, які саме, за яких обставин та коли кожна окрема послуга були надані виконавцем, відсутній зміст господарської операції. Також, не зазначено яка саме техніка позивача обслуговувалась, комп`ютери, принтери, ноутбуки тощо.

Позивачем не надано також належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування будь-якої офісної техніки у його власності чи в оренді.

Щодо підбору персоналу, матеріали справи не містять таких доказів як кількість направлених до позивача резюме та кандидатів на посаду, їх прізвища, імена та по-батькові тощо. Відсутні звіти про виконання цих послуг.

Отже, суд вважає, що ці акти надання послуг не відображають зміст господарської операції та її вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

Крім того, як вбачається з акту перевірки ТОВ «Екліпс 2009» перебуває на обліку в Ленінській ОДПІ м. Луганська ГУ Міндоходів у Луганській області; стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням; основний вид діяльності вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

По контрагенту позивача ТОВ Східмегатранс суд встановив наступні обставини.

Так, позивачем до матеріалів справи було надано копію договору купівлі-продажу № 06/10/14 від 23.10.2014 року, підписаного між ТОВ АКБ Галеон та ТОВ Східмегатранс (м. Луганськ).

Згідно п. 1.1. вказаного договору Продавець (ТОВ Східмегатранс) бере на себе зобов`язання передати у власність Покупцю (ТОВ АКБ Галеон) товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплати товар.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що Товар передається на складі Продавця.

На підтвердження доводів про реальність цих господарських операцій за правочином платник податків подав до суду копії: видаткової накладної, складеної у м. Луганську № 568 від 24.10.2014 року, податкової накладної № 153 від 23.10.2014 р.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копію платіжного доручення, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Також, до матеріалів справи позивачем надано копію договору про надання послуг № 05/10/14 від 01 жовтня 2014 року підписаного між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Східмегатранс (Виконавець).

Так, згідно п.п. 1.1., 1.2. Договору передбачено, що Виконавець (ТОВ Східмегатранс) зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з обслуговування систем відеонагляду третіх осіб, щодо яких Замовник має зобов`язання гарантійного обслуговування.

Згідно п. 3.2. договору замовник сплачує вартість наданих виконавцем послуг шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого рахунку-фактури.

До матеріалів справи виставленого рахунку-фактури, який є підставою для перерахування коштів на поточний рахунок виконавця позивачем не надано.

Крім того, з акту надання послуг № 525 від 31.10.2014 року, складеного на підставі означеного договору та податкової накладної № 110 від 23.10.2014 року судом встановлено, що були виконані роботи зі встановлення та наладки системи відеонагляду на об`єктах ОЕК, що не відповідає предмету договору, оскільки предметом договору є послуги з обслуговування систем відеонагляду.

Відсутній перелік об`єктів де ніби-то були встановлені та налагоджені системи відеонагляду.

Крім того, не надано доказів придбання позивачем та встановлення будь-яких систем відео нагляду на охоронюваних об`єктах, через що у позивача виникав би обов`язок щодо їх гарантійного та післягарантійного обслуговування.

Також суд не приймає посилання позивача на договори укладені між ним та укладених з підприємствами ОЕК, а саме: Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ , Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ТОВ Славгород-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Любашевський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Казанковське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Казанковське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Помошнянський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Помошнянський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ТОВ Токмак-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Токмак-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Лебединське Божедаровський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Дергачі-АГРО, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Барвенково-АГРО, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Балтське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Василівка-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Березинський ХТБ, Договору про надання послуг №01/07/14-ПО від 01.07.2014 року з ПАТ Березинський ХТБ, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Арцизьке ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Арцизьке ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ДП Снигиревський ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Ледбединське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Ледбединське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Гайчук -АРГО, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Бельманське ХПП позаяк згідно п. 4.6. означених договорів виконавець надає послуги власними силами та з допомогою своїх власних коштів й не передбачає надання послуг іншими особами.

Згідно ст. 902 ЦК України Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Крім того, до матеріалів справи на підтвердження позиції позивача не додано доказів наявності договірних відносин по наданню послуг з охорони вищезазначених контрагентів, що знаходяться майже на всій території України, а також можливість та докази здійснення ним такої діяльності поза межами міста Харкова.

Матеріали справи містять залучену позивачем копію договору про надання юридичних та консультаційних послуг № 1 від 01 жовтня 2014 року підписаний між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Східмегатранс (Виконавець) (м. Луганськ), згідно п. 1 якого виконавець за дорученням замовника зобов`язується надавати юридичні послуги та консультації в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно доданих до матеріалів справи копій актів надання послуг №467 від 30.10.2014 р. та № 638 від 28.11.2014 року, а також податкових накладних №47 від 06.10.2014 р. та № 10 від 03.11.2014 р. позивачу були надані «Консультаційні послуги з юридичних питань» -1 послуга, на суму 59700, 00 грн. з ПДВ та на 59850, 00 грн. з ПДВ відповідно.

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної необхідності надання консультаційних послуг з юридичних питань та доказів виконання означеного договору, як-от: звітів, переліку питань, їх кількості, вартість консультації з кожного окремого питання, обсяги та найменування.

Суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копію платіжного доручення, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Також в матеріалах справи міститься копія договору про надання супутніх бухгалтерських послуг № 2 від 03 жовтня 2014 року, підписаного між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Східмегатранс (Виконавець) (м. Луганськ).

За пунктом 1.1. вказаного договору метою його укладання є виявлення негативних факторів у сфері управління та ведення обліку замовником, а також вжиття заходів, передбачених цим договором, що призводять до їх ліквідації.

Перелік послуг передбачений у п.п. а gg п. 1.2. вказаного договору.

Як вбачається з копій актів надання послуг № 468 від 31.10.2014 р., № 637 від 28.11.2014 р. та копій податкових накладних № 48 від 06.10.2014 р. та №9 від 03.11.2014 р. позивачу були надані «Консультаційні послуги з бухгалтерських питань».

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної необхідності надання консультаційних послуг з бухгалтерських питань в той час коли, згідно штатних розкладів, які містяться в матеріалах справи на підприємстві є посада головного бухгалтера, вид діяльності підприємства є сталим надання послуг з охорони.

Також до матеріалів справи копій доказів виконання означеного договору, як-от: звітів, переліку питань, їх кількості, вартість консультації з кожного окремого питання, обсяги та найменування матеріали справи не містять.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копію платіжного доручення, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Як вбачається з матеріалів справи предметом договору від 02 жовтня 2014 року підписаного між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Східмегатранс (Виконавець) про надання кур`єрських послуг по терміновій експрес доставці по Україні з оплатою по факту виконання щомісячних заказів № 3 є те, що цим договором виконавець зобов`язується по завданню замовника надавати кур`єрські послуги по терміновій експрес доставці кореспонденції та іншого майна, поіменоване далі «кореспонденція», в межах України, а замовник зобов`язаний сплатити за надані послуги.

Згідно п. 3.2. договору по закінченню місяця, в кому були виконані послуги по терміновій експрес доставці кореспонденції, виконавець по наданим послугам виставляє відповідний рахунок по факсу або електронній пошті. Деталізація надається замовнику за його письмовою вимогою , яке необхідно направити виконавцю факсом протягом трьох днів з моменту отримання рахунку.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що оплата послуг, наданих виконавцем, здійснюється на підставі виставленого рахунку на суму виконаних робіт в порядку, передбаченому п. 3.2 цього договору. Оплата послуг здійснюється протягом трьох днів з моменту отримання рахунку.

Як вбачається з копій актів надання послуг № 635 від 17.11.2014 р., № 466 від 24.10.2014 р. та копій податкових накладних № 7 від 03.11.2014 р. та № 46 від 06.10.2014 р., складених у м. Луганську, найменування робіт, послуг: «Кур`єрська доставка обладнання та документів».

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної необхідності кур`єрської доставки будь-якого обладнання та документів, адреси та найменування відправника та отримувача обладнання та документів, найменування такого обладнання та документів, кількість, обсяги, частота отримання таких послуг.

Належних доказів виконання означеного договору, як-от: копій звітів, актів приймання-передачі на відправку обладнання та документів, доказів фактичної передачі їх від ТОВ Східмегатранс адресату матеріали справи не містять.

При цьому, до матеріалів справи виставленого рахунку, який є підставою для перерахування коштів на поточний рахунок виконавця, як-то передбачено п.п.3.2, 3.5 договору, позивачем не надано.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Матеріали справи містять надані позивачем копію договору про надання послуг № 04/10/14 від 01 жовтня 2014 року підписаного ТОВ АКБ Галеон (Замовник) з ТОВ Східмегатранс (Виконавець).

Предметом договору, згідно п. 1.1 є те, що виконавець зобов`язується за завданням замовника надати наступні послуги:

- перевірити відповідність діючих внутрішніх документів замовника (дислокація, акт технічного обстеження і т.д) вимогам діючого законодавства, технічним умовам здійснення охоронних заходів;

- розробити та надати замовнику документи щодо здійснення охорони об`єкта (дислокація, акт технічного обстеження, Інструкції здійснення охорони об`єктів т.д).

Згідно п. 2.1. замовник направляє виконавцеві заявку на виконання послуг (додаток №1 до договору), в якій зазначає, яку роботу має виконати виконавець у відповідності до цього договору

Виконавець зобов`язаний направити своїх представників на об`єкт, зазначений в заявці на виконання робіт (п. 2.2 Договору).

Як вбачається з копій актів надання послуг № 638 від 19.11.2014 р., № 524 від 30.10.2014 р. та копій податкових накладних № 8 від 03.11.2014 р. та № 109 від 23.10.2014 р., складних у м. Луганську, найменування робіт, послуг: «Складання службової документації».

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної необхідності складання будь-яких документів та відсутності у штаті позивача осіб, відповідальних за складання та ведення службових документів.

Також до матеріалів справи ані додатку №1, ані заявки на виконання послуг, яка є підставою для надання послуг, як-то передбачено п.п. 2.1, 2.2 договору, позивачем не надано.

Доказів виконання означеного договору, як-от: звітів, копій складених службових документів, їх кількості, вартість складання кожного окремого документу, його обсяг та найменування матеріали справи не містять.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Аналізуючи надані до матеріалів справи копії документів по взаємовідносинам із ТОВ «Східмегатранс», суд відзначає, що позивачем до матеріалів справи не надано документів, що свідчать про фактичне переміщення товару у просторі товарно-транспортні накладні, подорожні листи вантажного автомобіля та інших документів про доставку придбаного товару з м. Луганська до м. Харкова, доказів наявності у позивача власного чи орендованого транспортного засобу та водія, або найманого перевізника, який міг би здійснити перевезення придбаного у ТОВ Східмегатранс товару за договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Абзацом 5 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14.10.1997 р. № 363 (далі по тексту Правила), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.

Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку (абз.6 розд. 1 Правил).

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання (абз. 7 розд. 1 Правил).

Дорожній лист - документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу (абз. 8 розд. 1 Правил).

Перевізник - особа, яка надає послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом загального користування (абз. 17 розд. 1 Правил).

Подорожній лист - первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство (абз. 18 розд. 1 Правил).

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (абз. 27 розд. 1 Правил).

Пунктом 11.5. Правил передбачено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Таким чином, позивачем не підтверджено факту самого транспортування та витрат на транспортування. Таким чином, суд робить висновок про відсутність доказів транспортування товару у відповідності до умов договорів купівлі-продажу.

Також, на підтвердження отримання товару від продавця позивачем не було надано копії журналу реєстрації довіреностей.

Так, згідно наказу Міністерства фінансів України від 05.05.2008 N 647, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2008 р. N 445/15136, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, було затверджено Зміни до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96 N 99 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.96 за N 293/1318. Згідно цього наказу пункт 3 Інструкції викладено в такій редакції:"3. Бланки довіреностей (додаток 1) видаються після їх реєстрації у Журналі реєстрації довіреностей (додаток 2), який має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Нумерація виданих протягом року довіреностей є наскрізною".

Крім того, пунктом 6 Інструкції визначено, що довіреність на одержання цінностей від постачальника за нарядом, рахунком, договором, замовленням, угодою або іншим документом, що їх замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей.

Як доказ отримання товару, позивачем не було надано копії довіреностей та журналу реєстрації довіреностей. Крім того, довіреності та журнал реєстрації довіреностей не надавалися податковому органу на перевірку.

Як встановлено судом на товари та послуги відповідні видаткові накладні, акти наданих послуг складались у м. Луганську.

При цьому, позивачем не надано документів, які б свідчили про відрядження особи до м. Луганська.

Так, доказами відрядження є наказ, витяг зі спеціального журналу за формою згідно з додатком 1 до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну № 59 від 13.03.1998 р., в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а також докази видачі авансу на відрядження, посвідчення про відрядження.

Крім того, позивачем не надано документів, що підтверджують відображення операцій з придбання та оприбуткування товару, послуг, а також їх подальшого використання у бухгалтерському обліку, які би свідчили про зміни у майновому стані платника податків.

Так, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Мінфіну від 30.11.1999, № 291 на рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги. На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

Рахунок 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети" призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух малоцінних та швидкозношуваних предметів, що належать підприємству та знаходяться у складі запасів.

До малоцінних та швидкозношуваних предметів належать предмети, що використовуються протягом не більше одного року або нормального операційного циклу, якщо він більше одного року, зокрема: інструменти, господарський інвентар, спеціальне оснащення, спеціальний одяг тощо.

За дебетом рахунку 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети" відображаються за первісною вартістю придбані (отримані) або виготовлені малоцінні та швидкозношувані предмети, за кредитом - за обліковою вартістю відпуск малоцінних та швидкозношуваних предметів в експлуатацію із списанням на рахунки обліку витрат, а також списання нестач і втрат від псування таких предметів.

На рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов`язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

За дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображається сума визнаних адміністративних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До загальногосподарських витрат, зокрема, належать витрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу, витрати на їх службові відрядження, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського призначення (оренда, амортизація, ремонт, комунальні послуги), охорона, юридичні, аудиторські, транспортні послуги, поштово-телеграфні, канцелярські витрати, сума податків, зборів (обов`язкових платежів).

Крім того, дослідивши надані до матеріалів справи копії актів наданих послуг за договорами з цим контрагентом, суд відзначає їх невідповідність чинному законодавству.

Частиною другою ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону).

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону).

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд відзначає, що акти надання послуг № 525 від 31.10.2014 року зі встановлення та наладки системи відеонагляду на об`єктах ОЕК, №467 від 30.10.2014 р. та № 638 від 28.11.2014 року з консультаційних послуг з юридичних питань, № 468 від 31.10.2014 р. та № 637 від 28.11.2014 р. з консультаційних послуг з бухгалтерських питань, № 635 від 17.11.2014 р. та № 466 від 24.10.2014 р. з кур`єрської доставки обладнання та документів, № 638 від 19.11.2014 р. та № 524 від 30.10.2014 р. зі складання службової документації не відповідають вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п. 1 ст. 2 Закону України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88.

Так, в актах надання послуг відсутні обсяг та одиниці виміру наданих послуг, перелік та вид, вартість кожного окремого виду наданих послуг: в погодинному та будь-якому іншому виразі та їх деталізація. Акти не містять посилань на те, які саме, за яких обставин та коли кожна окрема послуга були надані виконавцем, відсутній зміст господарської операції.

Позивачем не надано також належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування будь-якого обладнання у його власності чи в оренді.

Отже, суд вважає, що ці акти надання послуг не відображають зміст господарської операції та її вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відображають здійснені позивачем господарські операції.

Крім того, як вбачається з акту перевірки ТОВ «Східмегатранс» на час складання наданих до суду копій документів перебувало на обліку в Ленінській ОДПІ м. Луганська ГУ Міндоходів у Луганській області; стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням; основний вид діяльності вантажний автомобільний транспорт, чисельність працюючих складає 1 особа,

Щодо обставин надання позивачем копій документів по взаємовідносинам із ТОВ Укрторгтрансінвест суд відзначає наступне.

ТОВ АКБ Галеон до матеріалів справи надано копію договору з ТОВ Укрторгтрансінвест (м. Луганськ) про надання послуг №14/07/14 від 14.07.2014 року.

Згідно п.п. 1.1., 1.2. договору передбачено, що Виконавець (ТОВ Укрторгтрансінвест) зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з прання, прасування та хімічної очистки виробів.

Виконавець зобов`язаний надати вказані послуги у строк з 14.07.2014 року (п. 1.3. договору).

Згідно доданих до матеріалів справи копій: актів надання послуг №982 від 29.09.2014 р., №770 від 29.08.2014 р. та № 465 від 29.07.2014 року, а також копій податкових накладних №99 від 16.09.2014 р., № 35 від 21.08.2014 р. та № 132 від 29.07.2014 р. позивачу ніби-то були надані послуги за вказаним договором.

При цьому, як вбачається із копій вказаних документів прання, прасування та хімічна очистка тричі підряд, в літній період, ніби-то здійснювалась таким виробам як, зокрема: брюки чоловічі утеплені по 150 шт. щоразу; костюм робочий зимовий 90 шт. по акту від 29.09.2014 та по 100 шт. за рештою актів щоразу; светри по 150 шт. - щоразу; куртки утеплені зимові 53 шт. та 150 шт. за актами від 29.09.2014 р. та 29.08.2014 р. відповідно, в той час, коли згідно наданої позивачем копії картки обліку малоцінних та швидкозношуваних предметів у позивача рахується костюмів робочих зимових 100 шт., костюм зимовий 150 шт., светри - 150 шт., куртки 150 шт., тобто прались повторно двічі або тричі.

При цьому, брюки чоловічі утеплені не рахуються на балансі позивача згідно наданої ним копії картки обліку малоцінних та швидкозношуваних предметів.

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної розумної необхідності прання, прасування та хімічної очистки одних й тих же зимових речей в літній період декілька разів.

Належних доказів виконання означеного договору, як-от: копій актів приймання-передачі на відправку до м. Луганськ вказаних речей, доказів фактичної передачі (перевезення) їх до ТОВ Укрторгтрансінвест до матеріали справи не містять.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

До матеріалів справи позивачем надано копії договорів, підписаних між позивачем (замовник) та ТОВ Укрторгтрансінвест (виконавець, м. Луганськ) про надання послуг №03/07/14 від 03.07.2014 року та №01/07/14 від 01.07.2014 року.

Згідно предмету вказаних договорів (п.п. 1.1., 1.2.) Виконавець (ТОВ Укрторгтрансінвест) зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з прибирання території з використанням власних матеріалів, а також послуги з прибирання офісу з використанням власних матеріалів, а саме: прибирання меблів від грязі та пилу, чистка твердої підлоги, чистка меблів, щоденне вологе та сухе прибирання, чистка дзеркал та скляних поверхонь, мийка стін та стелі відповідно.

Згідно п. 1.4. Договору Виконавець надає послуги за Договором на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Хабарова, 2а.

Суд критично ставиться до дійсності наданих юридичною особою, зареєстрованою у м. Луганську послуг за наданими складеними у м. Луганську копіями актів надання послуг № 980 від 30.09.2014 р., № 769 від 29.08.2014 р. та № 349 від 31.07.2014 року за договором №03/07/14 від 03.07.2014 року з найменуванням послуг:

- прибирання доріжок від пилу та сміття;

- полив доріжок для придання свіжості;

- полив газонів та клумб;

- побілка (фарбування) бордюрів та дерев;

- ухід за газонами, стрижка трави;

- декоративна стрижка кустарника;

- прибирання тротуарів, сходів та вхідних груп;

- винос сміття з урн та сміттєвих баків, і миття урн;

- прибирання та дезінфекція вольєрів для собак;

- прибирання сміття з газонів;

- прибирання боксів для автомобілів,

а також згідно з копіями актів надання послуг № 978 від 30.09.2014 р., № 767 від 21.08.2014 р. та № 464 від 31.07.2014 року за договором №01/07/14 від 01.07.2014 року:

- прибирання меблів від бруду та пилу,

- хімічна чистка вертикальних жалюзів,

- чистка твердої підлоги,

- чистка м`яких меблів,

- щоденне вологе та сухе прибирання,

- чистка дзеркал та скляних поверхонь,

- мийка стін, стелі та дверей,

- хімчистка, заміна, обслуговування брудозахисних ковриків,

- щоденне прибирання санвузлів.

- щоденне прибирання та диз раковини,

- щоденне прибирання й дезінфекція унітазів,

- миття сходинних маршів,

- прибирання пилососом стін, потолків, миття вікон,

- хімічна очистка дивану, позаяк, як було встановлено судом вище, позивачем не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів правових підстав для набуття права на територію та майно, яке ніби-то обслуговувалось, перебування такого майна (доріжок, газонів та клумб, бордюрів, дерев, урн та сміттєвих баків, вольєрів для собак, боксів для автомобілів, наявності службових собак, автомобілів тощо) на балансі або позабалансових рахунках позивача.

Мийка дверей; хімчистка, заміна, обслуговування брудозахисних ковбиків; щоденне прибирання санвузлів; щоденне прибирання та диз раковини; щоденне прибирання й дезінфекція унітазів; миття сходинних маршів; прибирання пилососом стін, потолків, миття вікон; хімічна очистка дивану не є предметом договору №01/07/14 від 01.07.2014 року.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Також до матеріалів справи надано копії договорів про надання послуг №04/07/14 від 04.07.2014 року та №02/07/14 від 02.07.2014 року між ТОВ АКБ Галеон та ТОВ Укрторгтрансінвест (м. Луганськ).

Згідно п.п.. 1.1., 1.2. договорів №04/07/14 від 04.07.2014 року та №02/07/14 від 02.07.2014 року, що Виконавець (ТОВ Укрторгтрансінвест зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з сервісу систем водопроводу та послуги з сервісу системи каналізації відповідно.

Згідно п. 1.4. Договорів Виконавець надає послуги за Договором на території Замовника за адресою м. Харків, вул. Хабарова, 2а.

До матеріалів справи надано позивачем копії актів надання послуг № 983 від 29.09.2014 р., №772 від 29.08.2014 р., № 467 від 30.07.2014 року та податкових накладних № 100 від 19.09.2014 р., № 37 від 27.08.2014 р., № 134 від 30.07.2014 р. за договором № 04/07/14 від 04.07.2014 року та копії актів надання послуг № 979 від 30.09.2014 р., № 768 від 29.08.2014 р., №468 від 31.07.2014 р. та податкових накладних № 96 від 19.09.2014 р., № 33 від 21.08.2014 р., № 135 від 30.07.2014 р. за договором №02/07/14 від 02.07.2014 року.

Як вбачається з наданих до договору № 04/07/14 від 04.07.2014 року копій актів надання послуг означені послуги полягали у проведенні випробувань функціонування трубопроводів, кріплень, патрубків, термоізоляції; перевірки наявності у системі водопостачання вентилів, затворів, клапанів; перевірки функціонування кранів.

Як вбачається з наданих до договору № 02/07/14 від 02.07.2014 року копій актів надання послуг означені послуги полягали у проведенні випробувань функціонування трубопроводів, труб, трапів; ревізії, прочистки та перевірки наявності у системі вентилів, задвижок, затворів, клапанів, кранів.

Також, згідно копій актів надання послуг № 979 від 30.09.2014 р., № 768 від 29.08.2014 р., №468 від 31.07.2014 р. до договору № 02/07/14 від 02.07.2014 року найменування робіт містить також роботи з проведення випробувань, трубопроводів опалення та водопостачання з металевих електрозварних труб діаметром 125 мм (футляр), а також проведення випробувань, трубопроводів опалення та водопостачання з металевих електрозварних труб діаметром 350 мм (футляр), які не належить до системи каналізації та не передбачені предметом договору.

Суд відзначає, що позивачем не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів правових підстав для набуття права на майно, яке ніби-то обслуговувалось, перебування такого майна (відповідної будівлі, систем водопостачання, каналізації) на балансі або позабалансових рахунках позивача.

До суду також не надано доказів обґрунтування необхідності здійснення означених послуг, їх періодичності згідно встановленого регламенту, ким встановлено такий регламент, а також наявність доказів неналежного функціонування означених систем.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

До матеріалів справи позивачем надано копії договорів про надання послуг №01/07/14В від 01 липня 2014 року та від 01 серпня 2014 року № 01/08/14 між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Укрторгтрансінвест (Виконавець).

За пунктом 1.1., 1.2. означених Договорів передбачено, що Виконавець (ТОВ Укрторгтрансінвест зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з обслуговування систем відеонагляду третіх осіб, щодо яких Замовник має зобов`язання гарантійного обслуговування.

Пунктом 1.3. договорів передбачено, що перелік робіт, які замовник повинен виконати на конкретному об`єкті де встановлена система відеонагляду погоджується сторонами в «Регламенті з технічного обслуговування» (додаток №1 до договору).

Отже, як вбачається з предмету договорів, послуги з обслуговування систем відео нагляду мали би бути виконаними на конкретному об`єкті де вже попередньо була встановлена система відео нагляду.

Як вбачається із копій наданих до суду актів надання послуг № 771 від 27.08.2014 року, № 735 від 31.07.2014 року та № 466 від 31.07.2014 року згідно договору №01/07/14В від 01 липня 2014 року, акту надання послуг № 992 від 30.09.2014 року, згідно договору від 01 серпня 2014 року № 01/08/14 судом встановлено, що були виконані роботи зі встановлення та наладки системи відеонагляду на ПАТ «Кулевчанський КХБ» тричі:

за актом надання послуг - № 771 від 27.08.2014 року на суму 42000, 00 грн. з ПДВ;

за актом № 735 від 31.07.2014 року на суму 30150, 00 грн. з ПДВ згідно договору №01/07/14В від 01 липня 2014 року, а також:

за актом надання послуг № 992 від 30.09.2014 року, згідно договору від 01 серпня 2014 року № 01/08/14 на суму 108200, 00 грн.

Згідно акту надання послуг № 466 від 31.07.2014 року за договором №01/07/14В від 01 липня 2014 року було надано послуги на адресу позивача зі встановлення та наладки системи відеонагляду на ТОВ «Славгород - Агро».

Крім того, вказані вище ніби-то надані послуги згідно зі встановленими судом із пояснень представника позивача обставинами вже були надані за договором про надання послуг № 05/10/14 від 01 жовтня 2014 року підписаного між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Східмегатранс (Виконавець) на виконання договорів про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ , Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ТОВ Славгород-Агро.

Крім того надані послуги не відповідають предмету договору, оскільки предметом договору є послуги з обслуговування систем відео нагляду, а не зі встановлення та наладки системи відеонагляду. Вказані акти наданих послуг протирічать п. 1.3. Договорів.

Крім того, не надано доказів придбання позивачем та встановлення будь-яких систем відео нагляду на охоронюваних об`єктах, через що у позивача виникав би обов`язок щодо їх гарантійного та післягарантійного обслуговування.

Також суд не приймає посилання позивача на договори укладені між ним та укладених з підприємствами ОЕК, а саме: Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ , Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ТОВ Славгород-Агро позаяк згідно п. 4.6. означених договорів виконавець надає послуги власними силами та з допомогою своїх власних коштів й не передбачає надання послуг іншими особами.

Згідно ст. 902 ЦК України Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Крім того, до матеріалів справи на підтвердження позиції позивача не додано доказів наявності договірних відносин по наданню послуг з охорони вищезазначених контрагентів, а також можливість та докази здійснення ним такої діяльності поза межами міста Харкова.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Як встановлено судом акти наданих послуг складались у м. Луганську.

При цьому, позивачем не надано документів, які б свідчили про відрядження особи до м. Луганська.

Так, доказами відрядження є наказ, витяг зі спеціального журналу за формою згідно з додатком 1 до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну № 59 від 13.03.1998 р., в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а також докази видачі авансу на відрядження, посвідчення про відрядження.

Крім того, позивачем не надано документів, що підтверджують відображення операцій з придбання та оприбуткування товару, послуг, а також їх подальшого використання у бухгалтерському обліку, які би свідчили про зміни у майновому стані платника податків.

Так, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Мінфіну від 30.11.1999, № 291 на рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги. На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

На рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов`язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

За дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображається сума визнаних адміністративних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До загальногосподарських витрат, зокрема, належать витрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу, витрати на їх службові відрядження, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського призначення (оренда, амортизація, ремонт, комунальні послуги), охорона, юридичні, аудиторські, транспортні послуги, поштово-телеграфні, канцелярські витрати, сума податків, зборів (обов`язкових платежів).

Крім того, дослідивши надані до матеріалів справи копії актів наданих послуг за договорами з цим контрагентом, суд відзначає їх невідповідність чинному законодавству.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд відзначає, що акти надання послуг зі встановлення та наладки системи відео нагляду, не відповідають вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п. 1 ст. 2 Закону України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88.

Так, в актах надання послуг відсутні обсяг та одиниці виміру наданих послуг, перелік та вид, вартість кожного окремого виду наданих послуг: в погодинному та будь-якому іншому виразі та їх деталізація. Акти не містять посилань на те, які саме, за яких обставин та коли кожна окрема послуга були надані виконавцем, відсутній зміст господарської операції.

Позивачем не надано також належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування будь-якого обладнання, приміщень, територій у його власності чи в оренді.

Отже, суд вважає, що ці акти надання послуг не відображають зміст господарської операції та її вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відображають здійснені позивачем господарські операції.

Як вбачається з акту перевірки ТОВ «Укрторгтрансінвест» на час складання вказаних документів перебувала на обліку в Ленінській ОДПІ м. Луганська ГУ Міндоходів у Луганській області; стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням; види діяльності будівництво житлових і нежитлових будівель; чисельність працюючих 5 осіб (в тому числі директор та головний бухгалтер); податкова декларація з податку на прибуток за 2014 рік до ОДПІ не надана.

Щодо взаємовідносини позивача із ТОВ Компанія Еко Трейд, суд відзначає наступне.

До матеріалів справи позивачем надано копію договору між ТОВ АКБ Галеон та ТОВ Компанія Еко Трейд про надання послуг №23/10/14 від 20.10.2014 року.

Згідно п.п. 1.1., 1.2. Договору передбачено, що Виконавець (ТОВ Компанія Еко Трейд зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з сервісу системи каналізації.

За п. 1.4. Договору Виконавець надає послуги за Договором на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Хабарова, 2а.

Як вбачається з наданих до договору копій актів надання послуг означені послуги полягали у проведенні випробувань функціонування трубопроводів, труб, трапів; ревізії, прочистки та перевірки наявності у системі вентилів, задвижок, затворів, клапанів, кранів.

Також, згідно копій актів надання послуг № 114 від 28.11.2014 р., № 14 від 31.10.2014 р. до договору найменування робіт містить також роботи з проведення випробувань, трубопроводів опалення та водопостачання з металевих електрозварних труб діаметром 125 мм (футляр), а також проведення випробувань, трубопроводів опалення та водопостачання з металевих електрозварних труб діаметром 350 мм (футляр), які не належить до системи каналізації та не передбачені предметом договору.

Суд відзначає, що позивачем не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів правових підстав для набуття права на майно, яке ніби-то обслуговувалось, перебування такого майна (відповідної будівлі, систем водопостачання, каналізації) на балансі або позабалансових рахунках позивача.

До суду також не надано доказів обґрунтування необхідності здійснення означених послуг, їх періодичності згідно встановленого регламенту, ким встановлено такий регламент, а також наявність доказів неналежного функціонування означених систем.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Також позивачем надано копії договорі підписаного між ТОВ АКБ Галеон та ТОВ Компанія Еко Трейд про надання послуг №21/10/14 від 20.10.2014 року та №20/10/14 від 20.10.2014 року.

Згідно п.п. 1.1., 1.2. цих Договорів передбачено, що Виконавець (ТОВ Компанія Еко Трейд зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з прибирання території з використанням власних матеріалів та послуги з прибирання офісу з використанням власних матеріалів, а саме прибирання меблів від грязі та пилу, чистка твердої підлоги, чистка меблів, щоденне вологе та сухе прибирання, чистка дзеркал та скляних поверхонь, мийка стін та стелі.

Згідно п. 1.4. Договору Виконавець надає послуги за Договором на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Хабарова, 2а.

Суд критично ставиться до дійсності наданих послуг за складеними копіями актів надання послуг № 15 від 31.10.2014 р. з найменуванням послуг:

- прибирання доріжок від пилу та сміття;

- полив доріжок для придання свіжості;

- полив газонів та клумб;

- побілка (фарбування) бордюрів та дерев;

- прибирання листя;

- спилювання сухостою та кустарника;

- прибирання тротуарів, сходів та вхідних груп;

- винос сміття з урн та сміттєвих баків, і миття урн;

- прибирання та дезінфекція вольєрів для собак;

- прибирання сміття з газонів;

- прибирання боксів для автомобілів,

а також згідно з копіями актів надання послуг № 17 від 31.10.2014 р., № 20 від 28.11.2014 р. за договором № №20/10/14 від 20.10.2014 року:

- прибирання меблів від бруду та пилу,

- хімічна чистка вертикальних жалюзів,

- чистка твердої підлоги,

- чистка м`яких меблів,

- щоденне вологе та сухе прибирання,

- чистка дзеркал та скляних поверхонь,

- мийка стін, стелі та дверей,

- хімчистка, заміна, обслуговування брудозахисних ковриків,

- щоденне прибирання санвузлів.

- щоденне прибирання та диз раковини,

- щоденне прибирання й дезінфекція унітазів,

- миття сходинних маршів,

- прибирання пилососом стін, потолків, миття вікон,

- хімічна очистка дивану, позаяк, як було встановлено судом вище, позивачем не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів правових підстав для набуття права на територію та нерухоме майно, яке ніби-то обслуговувалось, перебування такого майна (доріжок, газонів та клумб, бордюрів, дерев, урн та сміттєвих баків, вольєрів для собак, боксів для автомобілів, наявності службових собак, автомобілів тощо) на балансі або позабалансових рахунках позивача.

Крім того, мийка дверей; хімчистка, заміна, обслуговування брудозахисних ковриків; щоденне прибирання санвузлів; щоденне прибирання та диз раковини; щоденне прибирання й дезінфекція унітазів; миття сходинних маршів; прибирання пилососом стін, потолків, миття вікон; хімічна очистка дивану не є предметом договору №20/10/14 від 20.10.2014 року.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Також із зазначеним контрагентом позивачем було надано копію договору, підписаного між ТОВ АКБ Галеон та ТОВ Компанія Еко Трейд про надання послуг №23/10/14 від 23.10.2014 року.

Згідно п.п. 1.1., 1.2. Договору передбачено, що Виконавець (ТОВ Компанія Еко Трейд зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з прання, прасування та хімічної очистки виробів.

Згідно доданих до матеріалів справи копій: актів надання послуг № 19 від 24.11.2014 р., № 16 від 30.10.2014 р., а також копій податкових накладних №1 від 03.11.2014 р., № 16 від 30.10.2014 р. позивачу ніби-то були надані послуги за вказаним договором.

При цьому, як вбачається із копій вказаних документів прання, прасування та хімічна очистка двічі підряд, в осінній період, ніби-то здійснювалась таким виробам як, зокрема: брюки чоловічі утеплені 100 шт. та 75 шт. щоразу; костюм робочий зимовий 75 шт. та 45 шт. відповідно; светри 100 шт. та 50 шт. відповідно; куртки утеплені зимові 150 шт. та 53 шт. відповідно, в той час, коли згідно наданої позивачем копії картки обліку малоцінних та швидкозношуваних предметів у позивача рахується костюмів робочих зимових 100 шт., костюм зимовий 150 шт., светри - 150 шт., куртки 150 шт., тобто прались повторно двічі за місяць. При цьому вказані зимові речі вже влітку прались, прасувались та хімчистились деякі тричі контрагентом позивача ТОВ Укрторгтрансінвест згідно копій: актів надання послуг №982 від 29.09.2014 р., №770 від 29.08.2014 р. та № 465 від 29.07.2014 року, а також копій податкових накладних №99 від 16.09.2014 р., № 35 від 21.08.2014 р. та № 132 від 29.07.2014 р.

При цьому, брюки чоловічі утеплені не рахуються на балансі позивача згідно наданої ним копії картки обліку малоцінних та швидкозношуваних предметів.

Позивачем до справи позивачем не надано доказів наявної розумної необхідності прання, прасування та хімічної очистки одних й тих же зимових речей в літньо-осінній період по декілька разів.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

До матеріалів справи позивачем надано копію підписаного між ТОВ АКБ Галеон та ТОВ Компанія Еко Трейд договору про надання послуг №22/10/14 від 22.10.2014 року.

Предметом цього договору згідно п.п 1.1., 1.2. Договору є те, що Виконавець (ТОВ Компанія Еко Трейд зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з сервісу систем водопроводу.

Згідно п. 1.4. Договору Виконавець надає послуги за Договором на території Замовника за адресою: м. Харків, вул. Хабарова, 2а.

До матеріалів справи надано позивачем копії актів надання послуг № 116 від 28.11.2014 р., № 13 від 31.10.2014 р. та податкових накладних № 78 від 28.11.2014 р., № 13 від 30.10.2014 р.

Як вбачається з наданих до договору копій актів надання послуг означені послуги полягали у проведенні випробувань функціонування трубопроводів, кріплень, патрубків, термоізоляції; перевірки наявності у системі водопостачання вентилів, затворів, клапанів; перевірки функціонування кранів.

Суд відзначає, що позивачем не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів правових підстав для набуття права на майно, яке ніби-то обслуговувалось, перебування такого майна (відповідних будівлі, систем водопостачання, каналізації) на балансі або позабалансових рахунках позивача.

До суду також не надано доказів обґрунтування необхідності здійснення означених послуг, їх періодичності згідно встановленого регламенту, ким встановлено такий регламент, а також наявність доказів неналежного функціонування означених систем.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

До матеріалів справи позивачем також надано копію договору від 04 листопада 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Компанія Еко трейд (Виконавець) про надання послуг №04/11/14.

Пунктами 1.1., 1.2. Договору передбачено, що Виконавець ТОВ Компанія Еко трейд зобов`язується надати Замовнику (ТОВ АКБ Галеон) послуги з обслуговування систем відео нагляду третіх осіб, щодо яких Замовник має зобов`язання гарантійного обслуговування.

Пунктом 1.3. договорів передбачено, що перелік робіт, які замовник повинен виконати на конкретному об`єкті де встановлена система відеонагляду погоджується сторонами в «Регламенті з технічного обслуговування» (додаток №1 до договору).

Отже, як вбачається з предмету договору, послуги з обслуговування систем відео нагляду мали би бути виконаними на конкретному об`єкті де вже попередньо була встановлена система відео нагляду.

Як вбачається із копії наданих до суду акту надання послуг № 115 від 28.1.2014 року, судом встановлено, що були виконані роботи зі встановлення та наладки системи відеонагляду на об`єктах ОЕК.

Крім того надані послуги не відповідають предмету договору, оскільки предметом договору є послуги з обслуговування систем відео нагляду, а не зі встановлення та наладки системи відеонагляду. Вказані акти наданих послуг протирічать п. 1.3. Договорів.

Крім того, не надано доказів придбання позивачем та встановлення будь-яких систем відео нагляду на охоронюваних об`єктах, через що у позивача виникав би обов`язок щодо їх гарантійного та післягарантійного обслуговування.

Також суд не приймає посилання позивача на договори укладені між ним та укладених з підприємствами ОЕК, а саме: Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ , Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Кулевчанський ХТБ Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ТОВ Славгород-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Любашевський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Казанковське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Казанковське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Помошнянський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Помошнянський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ТОВ Токмак-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Токмак-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Лебединське Божедаровський елеватор, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Дергачі-АГРО, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Барвенково-АГРО, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Балтське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ТОВ Василівка-Агро, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Березинський ХТБ, Договору про надання послуг №01/07/14-ПО від 01.07.2014 року з ПАТ Березинський ХТБ, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Арцизьке ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Арцизьке ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ДП Снигиревський ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Ледбединське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Ледбединське ХПП, Договору про надання послуг №01/07/14-П від 01.07.2014 року з ПАТ Гайчук -АРГО, Договору про надання послуг №01/07/14-ТО від 01.07.2014 року з ПАТ Бельманське ХПП позаяк згідно п. 4.6. означених договорів виконавець надає послуги власними силами та з допомогою своїх власних коштів й не передбачає надання послуг іншими особами.

Згідно ст. 902 ЦК України Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи таким підприємствам як ПАТ Кулевчанський ХТБ , ТОВ Славгород-Агро до контрагентами позивача вже встановлювались та налагоджувались системи відео нагляду.

До матеріалів справи на підтвердження позиції позивача не додано доказів наявності договірних відносин по наданню послуг з охорони вищезазначених контрагентів, а також можливість та докази здійснення ним такої діяльності поза межами міста Харкова.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Матеріали справи містять копію договору від 05 листопада 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Компанія Еко Трейд (Виконавець) про надання послуг на сервісне обслуговування та ремонт оргтехніки № 05/11/14.

Предметом вказаного договору згідно п. 1.1. є: «послуги з діагностики, технічному обслуговуванню, регулюванню та поточному ремонті (далі «Обслуговування офісного обладнання, що знаходиться за адресою вул. Хабарова, 2 а.»).

Для збереження гарантії на обладнання, виконавець залучає технічний персонал, який пройшов підготовку в учбових центрах виробників (п. 2.2 договору).

Абзацом 3 п. 2.2 договору передбачено, що виконавець використовує матеріально-технічну базу (ноутбуки зі спеціалізованим програмним забезпеченням, підмінний фонд обладнання, запас комплектуючих деталей та витратних матеріалів) у власному сервісному центрі.

У п. 4.1. договору встановлено, що виконавець зобов`язаний не рідше одного разу на місяць виконувати технічне обслуговування обладнання. Конкретні строки виконання щомісячних робіт по технічному обслуговуванню визначаються сторонами додатково.

В матеріалах справи міститься акт надання послуг № 112 від 28.11.2014 р., в якому міститься найменування робіт, послуг: «Обслуговування офісної техніки», кількість - 1 послуга, вартість з ПДВ 41950, 00 грн.

Контрагентом позивача виписана податкова накладна на суму наданих послуг № 74 від 28.11.2014 р.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Позивачем до матеріалів справи також надано копію договору від 03 листопада 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Компанія Еко Трейд (Виконавець) про надання послуг з підбору персоналу №03/11/14.

Згідно п. 1.1 цього договору замовник доручає та оплачує, а виконавець приймає на себе надання послуг з підбору персоналу (пошук, оцінку, відбір кандидатів).

За пунктами 2.1. та 2.2 договору замовник повідомляє виконавцю інформацію любим зручним для себе способом про наявність вакансій та вимоги, що ставляться до кандидатів, а виконавець протягом 30 робочих днів після отримання інформації від замовника направляє йому кандидатів на ці вакансії або їх резюме.

Кожен кандидат заповнює направлення на співбесіду (додаток №1), яке є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору замовник ставить відмітку в направленні на співбесіду кожному хто прибув. Направлення на співбесіду зберігаються у виконавця та є підтвердженням кількості кандидатів направлених замовнику.

На кожну заявлену замовником вакансію надається мінімум п`ять кандидатів (п. 2.5).

Серед обов`язків виконавця, передбачених п. 3.1. вказаного договору виконавець зобов`язався,зокрема, підготувати та надати замовнику інформаційний матеріал (резюме, рекомендації тощо) на відібраних кандидатів.

Пунктом 5.1 визначено порядок розрахунків сума винагороди сплачується шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Ціна договору міститься у підписаній сторонами протоколі погодження договірної ціни від 02.07.2014 р. згідно п.1 якої сторони домовились, що вартість однієї заявки на надання послуг з підбору персоналу (пошук, оцінку, відбір кандидатів) за один календарний місяць буде становити 1200. 00 грн. з ПДВ за кожного направленого для працевлаштування кандидата.

До матеріалів справи долучені копію форми заявки на підбір персоналу від 01.11.2014 р.

Водночас відсутні докази направлення, отримання та виконання у передбачений розділом 2 договору та у будь-який інший спосіб цієї форми заявки на підбір персоналу.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази виконання послуг за цим договором.

В матеріалах справи міститься акт надання послуг № 113 від 28.11.2014 р., в якому міститься найменування робіт, послуг: «Знаходження, та відбір персоналу, для роботи в охоронному агенстві», кількість - 1 послуга, на суму з ПДВ 36000,00 грн.

Контрагентом позивача виписана податкова накладна № 678 від 28.11.2014 р. на суму наданих послуг.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Таким чином по взаємовідносинам із вказаним контрагентом, позивачем не надано документів, що підтверджують відображення операцій з придбання та оприбуткування послуг, а також їх подальшого використання у бухгалтерському обліку, які би свідчили про зміни у майновому стані платника податків.

Так, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Мінфіну від 30.11.1999, № 291 на рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги. На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

На рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов`язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

За дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображається сума визнаних адміністративних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До загальногосподарських витрат, зокрема, належать витрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу, витрати на їх службові відрядження, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського призначення (оренда, амортизація, ремонт, комунальні послуги), охорона, юридичні, аудиторські, транспортні послуги, поштово-телеграфні, канцелярські витрати, сума податків, зборів (обов`язкових платежів).

Крім того, дослідивши надані до матеріалів справи копії актів наданих послуг за договорами з цим контрагентом, суд відзначає їх невідповідність чинному законодавству.

Частиною другою ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону).

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону).

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд відзначає, що акти надання послуг: № 115 від 28.1.2014 року зі встановлення та наладки системи відеонагляду на об`єктах ОЕК; № 112 від 28.11.2014 р. щодо обслуговування офісної техніки; № 113 від 28.11.2014 р. із знаходження, та відбір персоналу, для роботи в охоронному агентстві не відповідають вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п. 1 ст. 2 Закону України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88.

Так, в актах надання послуг відсутні обсяг та одиниці виміру наданих послуг, вартість кожного окремого виду наданих послуг: в погодинному та будь-якому іншому виразі та їх деталізація. Акти не містять посилань на те, які саме, за яких обставин та коли кожна окрема послуга були надані виконавцем, відсутній зміст господарської операції. Також, не зазначено яка саме техніка позивача обслуговувалась, комп`ютери, принтери, ноутбуки тощо.

Позивачем не надано також належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування будь-якої офісної техніки у його власності чи в оренді.

Щодо підбору персоналу, матеріали справи не містять таких доказів як кількість направлених до позивача резюме та кандидатів на посаду, їх прізвища, імена та по-батькові тощо. Відсутні звіти про виконання цих послуг.

Отже, суд вважає, що ці акти надання послуг не відображають зміст господарської операції та її вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ «Компанія Еко Трейд» на час складання наданих документів, перебувала на обліку в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області; стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням; основний вид діяльності будівництво житлових і нежитлових будівель, чисельність працюючих складає 1 особа, дата реєстрації в органах ДПС 02.09.2014, свідоцтво платника ПДВ від 01.10.2014 анульовано 26.01.2015 (ліквідація за власним бажанням).

Щодо контрагента позивача ТОВ Поліс Трейд ТМ

До матеріалів справи позивачем надано копію договору від 02 липня 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Поліс Трейд ТМ (Виконавець) про надання юридичних та консультаційних послуг № 02/07/14, згідно п. 1 якого виконавець за дорученням замовника зобов`язується надавати юридичні послуги та консультації в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно доданих до матеріалів справи копій актів надання послуг №692 від 30.09.2014 р., №614 від 20.08.2014 р. та № 563 від 31.07.2014 року, а також податкових накладних № 437 від 05.09.2014 р., № 58 від 15.08.2014 р. та № 71 від 31.07.2014 р. позивачу були надані «Консультаційні послуги з юридичних питань» -1 послуга за кожним актом, а всього на загальну суму 139650,00 грн. з ПДВ.

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної необхідності надання консультаційних послуг з юридичних питань та доказів виконання означеного договору, як-от: звітів, переліку питань, їх кількості, вартість консультації з кожного окремого питання, обсяги та найменування.

Суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означені копії не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Крім того, позивач з метою спростування висновків контролюючого органу надаві до матеріалів справи копію договору від 01 липня 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Поліс Трейд ТМ (Виконавець) (м. Луганськ) про надання супутніх бухгалтерських послуг № 01/07/14.

За пунктом 1.1. вказаного договору метою його укладання є виявлення негативних факторів у сфері управління та ведення обліку замовником, а також вжиття заходів, передбачених цим договором, що призводять до їх ліквідації.

Перелік послуг передбачений у п.п. а gg п. 1.2. вказаного договору.

Як вбачається з копій актів надання послуг № 690 від 30.09.2014 р., № 612 від 29.08.2014 р., № 562 від 31.07.2014 р. та копій податкових накладних № 41 від 05.09.2014 р., № 56 від 21.08.2014 р. та № 70 від 31.07.2014 р. позивачу були надані «Консультаційні послуги з бухгалтерських питань», всього на загальну суму 175350,00 грн. з ПДВ.

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної необхідності надання консультаційних послуг з бухгалтерських питань в той час коли, згідно штатних розкладів,ю які містяться в матеріалах справи на підприємстві є посада головного бухгалтера, вид діяльності підприємства є сталим надання послуг з охорони.

Також до матеріалів справи копій доказів виконання означеного договору, як-от: звітів, переліку питань, їх кількості, вартість консультації з кожного окремого питання, обсяги та найменування матеріали справи не містять.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копію платіжних доручень, позаяк означені копії не містять відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Крім того, матеріали містять копію договору від 03 липня 2014 року між ТОВ АКБ Галеон (Замовник) та ТОВ Поліс Трейд ТМ (Виконавець) (м. Луганськ) про надання кур`єрських послуг по терміновій експрес доставці по Україні з оплатою по факту виконання щомісячних заказів № 03/07/14.

Його предметом є те, що цим договором виконавець зобов`язується по завданню замовника надавати кур`єрські послуги по терміновій експрес доставці кореспонденції та іншого майна, поіменоване далі «кореспонденція», в межах України, а замовник зобов`язаний сплатити за надані послуги.

Згідно п. 3.2. договору по закінченню місяця, в кому були виконані послуги по терміновій експрес доставці кореспонденції, виконавець по наданим послугам виставляє відповідний рахунок по факсу або електронній пошті. Деталізація надається замовнику за його письмовою вимогою , яке необхідно направити виконавцю факсом протягом трьох днів з моменту отримання рахунку.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що оплата послуг, наданих виконавцем, здійснюється на підставі виставленого рахунку на суму виконаних робіт в порядку, передбаченому п. 3.2 цього договору. Оплата послуг здійснюється протягом трьох днів з моменту отримання рахунку.

Як вбачається з копій актів надання послуг № 691 від 24.09.2014 р., № 613 від 29.08.2014 р. та № 516 від 31.07.2014 р., копій податкових накладних № 42 від 05.09.2014 р., №57 від 12.08.2014 р. та № 45 від 28.07.2014 р., складених у м. Луганську, найменування робіт, послуг: «Кур`єрська доставка обладнання та документів».

При цьому, до справи позивачем не надано доказів наявної необхідності кур`єрської доставки будь-якого обладнання та документів, адреси та найменування відправника та отримувача обладнання та документів, найменування такого обладнання та документів, кількість, обсяги, частота надання та отримання таких послуг.

Належних доказів виконання означеного договору, як-от: копій звітів, актів приймання-передачі на відправку обладнання та документів, доказів фактичної передачі їх від ТОВ Поліс Трейд ТМ адресату матеріали справи не містять.

При цьому, до матеріалів справи виставлених рахунків, які є підставою для перерахування коштів на поточний рахунок виконавця, як-то передбачено п.п.3.2, 3.5 договору, позивачем не надано.

Також, суд не приймає до уваги надані до матеріалів справи копії платіжних доручень, позаяк означена копія не містить відмітку та підпис банківської установи на підтвердження дати здійснення та проведення платежу позивачем на адресу контрагента.

Як встановлено судом на послуги відповідні акти наданих послуг складались у м. Луганську.

При цьому, позивачем не надано документів, які б свідчили про відрядження уповноваженої особи до м. Луганська.

Так, доказами відрядження є наказ, витяг зі спеціального журналу за формою згідно з додатком 1 до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну № 59 від 13.03.1998 р., в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а також докази видачі авансу на відрядження, посвідчення про відрядження.

Крім того, позивачем не надано документів, що підтверджують відображення операцій з придбання та оприбуткування послуг, а також їх подальшого використання у бухгалтерському обліку, які би свідчили про зміни у майновому стані платника податків.

Так, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Мінфіну від 30.11.1999, № 291 на рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги. На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

На рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов`язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

За дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображається сума визнаних адміністративних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До загальногосподарських витрат, зокрема, належать витрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу, витрати на їх службові відрядження, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського призначення (оренда, амортизація, ремонт, комунальні послуги), охорона, юридичні, аудиторські, транспортні послуги, поштово-телеграфні, канцелярські витрати, сума податків, зборів (обов`язкових платежів).

Крім того, дослідивши надані до матеріалів справи копії актів наданих послуг за договорами з цим контрагентом, суд відзначає їх невідповідність чинному законодавству.

Частиною другою ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону).

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону).

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд відзначає, що акти надання послуг №692 від 30.09.2014 р., №614 від 20.08.2014 р. та № 563 від 31.07.2014 року за консультаційні послуги з юридичних питань, № 690 від 30.09.2014 р., № 612 від 29.08.2014 р., № 562 від 31.07.2014 р. щодо консультаційних послуг з бухгалтерських питань, № 691 від 24.09.2014 р., № 613 від 29.08.2014 р. та № 516 від 31.07.2014 р. щодо кур`єрської доставки обладнання та документів не відповідають вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п. 1 ст. 2 Закону України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88.

Так, в актах надання послуг відсутні обсяг та одиниці виміру наданих послуг, перелік та вид, вартість кожного окремого виду наданих послуг: в погодинному та будь-якому іншому виразі та їх деталізація. Акти не містять посилань на те, які саме, за яких обставин та коли кожна окрема послуга були надані виконавцем, відсутній зміст господарської операції.

Позивачем не надано також належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування будь-якого обладнання у його власності чи в оренді.

Отже, суд вважає, що ці акти надання послуг не відображають зміст господарської операції та її вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відображають здійснені позивачем господарські операції.

Крім того, як вбачається з акту перевірки ТОВ «Поліс Трейд ТМ» на час перевірки перебуває на обліку в Ленінській ОДПІ м. Луганська ГУ Міндоходів у Луганській області; стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням; основний вид діяльності оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Зазначені вище обставини у сукупності свідчать про те, що угоди, надані позивачем до справи із контрагентами не носили реального характеру та не були спрямована на реальне настання правових наслідків, а мали на меті лише оформлення відповідних документів, які б давали право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ГАЛЕОН (61099, м. Харків, вул. Рибалка, 33, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень рішень залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04 лютого 2020 р.

Суддя Бадюков Ю.В.