Справа № 160/2382/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/2382/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. (суддя Єфанова О.В.) в адміністративній справі №160/2382/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елемент" до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елемент" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № 1055740/32884924 від 21 січня 2019 р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 22 грудня 2018 р. в ЄРПН; зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 4 від 22 грудня 2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на вимогу контролюючого органу після зупинення реєстрації податкових накладних ним були надані усі належні документи на підтвердження підстав виписки та реєстрації податкової накладної, які неправомірно не були взяті контролюючим органом до уваги. Відповідач відмовив у реєстрації податкової накладної у зв`язку із ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-предачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Позивач зазначав, що таке рішення суб`єкта владних повноважень суперечать приписам чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1055740/32884924 від 21 січня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 22.12.2018 р. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №4 від 22 грудня 2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що наказ Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 р. № 567 був чинним до 21 лютого 2018 року, після чого набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», відповідно до якої, у липні 2018 року відбувалось зупинення вказаної податкової накладної та прийняття рішення комісією ГУ ДФС у Запорізькій області. Підставою для прийняття комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 22 грудня 2018 р. є неподання платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. На думку скаржника, предметом дослідження судом першої інстанції у даній справі є правомірність прийняття рішення №1055740/34748425 від 21 січня 2019 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 22.12.2018, а не дослідження судом приналежності позивача до категорій ризикових платників податків та правомірність зупинення реєстрації податкової накладної. Форма, за якою складається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджена як Додаток 2 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку, коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 р. постановою Кабінету Міністрів України №117, та не передбачає внесення в неї додаткових відомостей індивідуально для кожного випадку зупинення реєстрації податкової накладної. Таким чином, суд безпідставно вказує на відсутність належних підстав та причин для прийняття Комісією рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, та не доведення таких підстав та причин до відома позивача. Комісія не має ані повноважень, ані об`єктивної можливості визначати конкретний детальний перелік необхідних документів для кожного окремого випадку зупинення податкової накладної індивідуально для платника. Надання позивачем до суду більш повного пакету документів як додатків до позовної заяви, не спростовує той факт, що на розгляд комісії деякі документи не були надані з вини або необачності позивача. Вказане не дає підстав для визнання того, що рішення комісії було необґрунтованим та не вмотивованим.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників процесу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ НВП Елемент та ПАТ Українська залізниця було укладено договір на надання послуг №П/Т-182019/НЮ від 27 листопада 2018 р. На виконання вимог даного договору, ТОВ НВП Елемент здійснило ремонт фрезерного верстату, що підтверджено належним чином складеним та підписаним актом здачі приймання наданих послуг №Б000024 від 22 грудня 2018 р. ТОВ НВП Елемент було складено податкову накладну №4 від 22 грудня 2018 р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до отриманої квитанції від 15 січня 2019 р. податкову накладну було прийнято, проте, відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 22 грудня 2018 р. №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. На виконання підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ НВП Елемент було направлено на адресу Запорізької ОДПІ ГУ ДФС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, зокрема, копію договору на постачання товару №П/Т-182019/НЮ від 27.11.2018 р., Додаток №1 до договору від 27.11.2018 р. №П/Т-182019/НЮ Технічне завдання, Додаток №2 до договору від 27.11.2018 р. Протокол погодження договірної ціни, Додаток №3 до договору від 27.11.2018 р. Планова калькуляція надання послуг з капітального ремонту верстату фрезерного, договір №05-12/18 укладений між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (підрядник), за яким підрядник зобов`язується виконати роботи з капітального ремонту токарно-фрезерного верстату 6Т12-1, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Роботи, виконані підрядником, специфікацію №1 до договору №05-12/18 від 05.12.2018 р., акт здачі-приймання наданих послуг №Б000024 від 22 грудня 2018 р., акт надання послуг №96 від 27.12.2018 р., платіжне доручення №85, рахунок на оплату по замовленню №96 від 27.12.2018 р., копію договору оренди нежитлового приміщення. Проте, рішенням комісії ДФС від 21 січня 2019 р. №1055740/32884924 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 22 грудня 2018 р. у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.16 цієї ж статті реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. В такій редакції пункт 201.16 викладений відповідно до Закону України від 07 грудня 2017 р. №2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».

Відповідно до пункту 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117 (далі - Порядок №117), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі. Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5 Порядку №117). Відповідно до положень пунктів 6, 7 цього Порядку у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку або коли податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Пунктом 10 Порядку встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту квитанції вбачається, що реєстрація податкової накладної позивача від 22 грудня 2018 р. №4 була зупинена із посиланням на відповідність вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Посилань на дату затвердження Критеріїв квитанція не містить.

Разом з тим, відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 зазначених «Критеріїв ризиковості платника податку», затверджених 05 листопада 2018 р., платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Відповідно до пунктів 14-16 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Як вбачається зі змісту квитанції від 15 січня 2019 р., у ній не зазначена жодна із визначених наведеними вище нормативно-правовими актами підстав зупинення реєстрації податкових накладних. Загальне посилання на відповідність ПН/РК від 22 грудня 2018 р. № 4 вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку" із пропозицією надання пояснення та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, на думку колегії суддів не може вважатись належним обґрунтуванням підстав зупинення.

Верховний Суд у постанові від 02 липня 2019 р. у справі № 1402/216/19 вказав на те, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії.

Враховуючи обставину необґрунтованості, невмотивованості рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, рішення про відмову у їх реєстрації також не може вважатись правомірним з огляду на наведений правовий висновок Верховного Суду.

Крім того, позивачем як контролюючому органу, так і суду першої інстанції надані документи на підтвердження наявності законних підстав для виписки податкової накладної, а та надано необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с. 37, 40-59).

Відповідач, приймаючи спірне рішення, не зазначив, які саме документи складено з порушенням вимог закону, або яких документів не надано для підтвердження реального виконання умов господарського договору. Квитанція від 15 січня 2019 р., у свою чергу, не містить належного обґрунтування підстави зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 22 грудня 2018 р. Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що відповідач довів правомірність оскарженого позивачем рішення. На правильність цього висновку не вплинуло застосування судом першої інстанції норм, які не підлягали застосуванню, а саме наказу Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 р. №567, який втратив чинність втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 06 квітня 2018 р. №409.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. в адміністративній справі №160/2382/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 січня 2020 р. і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2020 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук