Справа № 751/9202/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/9202/19 Суддя (судді) першої інстанції: Деркач О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області взводу 1 батальйону 4 роти Гаркуши Владислава Володимировича на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02 січня 2020 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: 12 годин 01 хвилина, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області взводу 1 батальйону 4 роти Гаркуши Владислава Володимировича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області взводу 1 батальйону 4 роти Гаркуши В. В. про скасування постанови серія ЕАК № 1771368 від 20.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02 січня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з відеозапису вбачається, що позивач визнає проїзд на жовтий сигнал світлофора, чому суд першої інстанції жодної оцінки не надав.

Крім того, апелянт зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення жодних сумнівіві ні у інспектора, ні у самого позивача щодо синхронності роботи світлофорів на перехресті не виникало, а суд першої інстанції в цій частині порушив принцип офіційного з`ясування обставин справи.

Відзиви до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходили.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 03.02.2020 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2019 р. о 17 год. 21 хв. в м. Чернігові водій ОСОБА_1., керуючи транспортним засобом Audi A4 д. н. з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Героїв Чорнобиля та просп. Миру на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. п. «е» п. 8.7.3 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з цим, до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано жодного доказу того, що світлофор на перехресті вул. Героїв Чорнобиля та проспекту Миру (в день складання постанови) працював синхронно.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. п. «е» п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Крім того, у відповідності до п. п. «ґ» п. 8.7.3 ПДР жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

За цих обставин, складаючи оскаржувану постанову, відповідач не порушив вищезазначених правил відмовляючи позивачу від перенесення розгляду справи, надавши при цьому як можливість викласти у письмовій формі пояснення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, так і можливість позивачу отримати юридичну консультацію засобами телефонного зв`язку.

Також колегією суддів встановлено, що відповідачем при складанні постанови було роз`яснено права і обов`язки особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак дії відповідача по складенню постанови є правомірними.

Також з відеозапису з нагрудної камери інспектора вбачається, що позивач повністю визнав факт проїзду перехрестя на жовтий сигнал світлофору, що є беззаперечним доказом визнання своєї провини.

При цьому, як свідчать матеріали справи, в момент перетину позивачем перехрестя з протилежного його боку інспектором на відеокамеру зафіксовано червоний колір сигналу світлофора.

Щодо припущень суду першої інстанції щодо несинхронності роботи світлофорів колегія суддів зазначає, що в питаннях безпеки руху такий доказ не може ґрунтуватися виключно на припущеннях, оскільки технічний збій в роботі світлофора матиме невідворотні наслідки для учасників дорожнього руху.

У відповідності до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість, з метою офіційного з`ясування обставин справи судом першої інстанції не було встановлено допустимими доказами невідповідність вимог світлофору, яким керувався позивач при перетині перехрестя, ДСТУ 4092-2002. Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно поклав обов`язок доказування цієї обставини на відповідача, оскільки останній був позбавлений такого обов`язку в силу відсутності вказаних доводів у позивача під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, суд першої інстанції в порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи такі докази у відповідача не витребував, що призвело до неправильного вирішення справи в умовах наявності доказів про проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора та визнання цієї обставини самим позивачем.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, орган (посадова особа), що розглядає справу, зобов`язаний встановити подію та склад правопорушення, забезпечити та врахувати всі докази та прийняти законне рішення, що було дотримано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови.

Відтак позиція суду першої інстанції щодо недоведеності факту порушення позивачем ПДР є помилковою, а оскаржувана постанова правомірною.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відтак доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в якості обґрунтованих.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Частиною третьою статті 272 КАС України визначено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 286, 272, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області взводу 1 батальйону 4 роти Гаркуши Владислава Володимировича на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області взводу 1 батальйону 4 роти Гаркуши Владислава Володимировича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02 січня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 03.02.2020 р.)