Справа № 240/12497/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
23 грудня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років згідно пункту 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ;
- зобов`язати відповідача, починаючи з 1 серпня 2019 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75% заробітку;
- виплачувати пенсію за віком з урахуванням проведеного перерахунку.
В обґрунтування позову вказав, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. З січня 2008 року йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 22 липня 2019 він звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте листом №Ф-3270 від 7 серпня 2019 року йому відмовлено у перерахунку пенсії. Вважає відмову відповідача безпідставною, оскільки має право на перерахунок пенсії із збільшенням на 1% пенсії за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.
23 січня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив (а.с.14-15), в якому відповідач проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Зазначив у відзиві на адміністративний позов, що відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Водночас пенсія позивачу не призначалася відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Крім того, обчислення розміру пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону №1058-IV з урахуванням норм Закону №1788-ХІІ та з урахуванням норм статті 56 Закону №796-ХІ1 є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсійної виплати.
Головуючий суддя Гурін Д.М. у період з 31 січня 2020 року до 4 лютого 2020 року перебував на амбулаторному лікуванні.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 від 7 грудня 1990 року, виданим Житомирською обласною державною адміністрацію (а.с.4).
Позивач перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
На момент призначення пенсії стаж позивача складав 33 роки.
Наразі позивач продовжує працювати і станом на 1 березня 2019 року його стаж становить 43 роки.
22 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж (а.с.8).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 7 серпня 2019 року за №Ф-3270 позивача було повідомлено про недоцільність перерахунку пенсії. Роз`яснено, що cтаттею 56 Закону №796-ХІІ визначено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) та встановлено право на пенсію в повному розмірі громадянам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, за умови наявності стажу роботи не менш як: чоловікам - 20 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ним пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку. В свою чергу частиною другою статті 27 Закону №1058-1V передбачено, що частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу набутого до дня набрання чинності цим Законом до 1 січня 2004 року, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена у такому порядку відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з урахуванням норм статті 56 Закону №796-ХІІ, за стаж, набутий до 1 січня 2004 року не може перевищувати максимального розміру пенсій, визначеного законом станом на 1 січня 2004 року у сумі 150,00 грн. Проводити обчислення пенсії в такому порядку є недоцільним, оскільки призводить до зменшення розміру пенсійної виплати (а.с.9).
Вважаючи таку відмову необґрунтованою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.
З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, частиною 2 статті 27 якого встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.
Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Таким чином, законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, або спеціальним Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Аналіз норм права, якими врегульовано спірні правовідносини свідчить про те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає норми та особливі умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Частиною 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або спеціальним - Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.
При цьому слід зазначити, що починаючи з 1 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції є неможливим лише на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи без врахування положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому, застосування окремих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою до застосування при обрахунку пенсії вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вказаній категорії осіб.
Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.
Заява позивача про призначення пенсії свідчить про те, що позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Разом з тим, з 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 3 жовтня 2017 року №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII), яким у статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пункт 2 доповнено словами і цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Зміни, що внесені до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, стосуються порядку обчислення фактичного середньомісячного заробітку для пенсії та не можуть бути перешкодою для перерахунку пенсії у зв`язку із понаднормовим страховим стажем.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 принцип, закріплений у частині 1 статті 56 Конституції України, треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Враховуючи, що пенсія за віком позивачу призначена з 1 січня 2008 року, Законом №2148-VIII пункт 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доповнено з 11 жовтня 2017 року, а відтак вказані зміни, на переконання суду, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, що виникли раніше ніж Закон №2148-VIII набрав чинності.
Таким чином суд вважає дії відповідача щодо відмови позивачу у задоволенні його заяви від 22 липня 2019 року про перерахунок пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними та незаконними.
Вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років є такою, що підлягає до задоволення.
Так, згідно частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Враховуючи, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії 22 липня 2019 року (тобто після 15 числа), відповідно такий перерахунок має бути проведений з 1 серпня 2019 року.
Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років згідно пункту 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області починаючи з 1 серпня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений стаж 20 років, але не більше 75% заробітку.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін