Справа № 360/2327/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року справа №360/2327/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представників позивача Овчаренка О.В., Герасименка К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року (повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2327/19 (суддя в І інстанції Шембелян В.С.) за позовом Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (далі - ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ», платник податків) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Луганській області (далі - ГУ ДФС у Луганській області, контролюючий орган), в якому представник позивача просив суд: скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2019 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН в сумі 31 817 685,47 грн. (далі - Спірне податкове повідомлення-рішення).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.11.2018 ГУ ДФС у Луганській області проводилась камеральна перевірка з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року позивача. За результатами даної камеральної перевірки складено акт від 23.11.2018 № 4280/12-32-52-05/131050, яким встановлено, що позивач порушив граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, встановлені статтею 201 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), що тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість штрафу відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Однак, позивач вважав шо зроблені у акті висновки не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності, не відповідають вимогам закону, оскільки на час проведення перевірки у провадженні господарського суду Луганської області знаходилась справа № 913/40/13-г про банкрутство ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», яка була порушена 03.01.2013, тому до підприємства застосування вимог ПК України має відбуватися з урахуванням вимог Закону України від 14.05.1992 № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-ХІІ) саме в редакції Закону, що діяла станом на момент порушення провадження у справі про банкрутство до 03.01.2013.

На думку позивача, вимоги ст. 55 ПК України, ст. 12 Закону № 2343-ХІІ (в редакції Закону, що діяла станом на момент порушення провадження у справі про банкрутство) протягом здійснення провадження у справі про банкрутство встановлюють заборону на нарахування боржнику, щодо якого порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, неустойки (штрафу, пені), а також інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань в силу прямої заборони законом, незалежно від часу їх виникнення. Тому, викладені в акті перевірки висновки податкового органу щодо наявності підстав для відповідальності позивача за порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН є безпідставними, а рішення є протиправним та має бути скасоване судом.

Також позивачем у відповіді на відзив платник податків зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення було винесено начальником Сєвєродонецького управління ГУ ДФС у Луганській області Степанчук М.В., яка не мала повноважень щодо його підпису на вимогу Наказу Міністерства Фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» (далі - Порядок № 1204). Крім того, в обов`язковому додатку до податкового повідомлення-рішення від 11.01.2019 № - розрахунку суми штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН в найменуванні юридичної особи (відокремленого підрозділу) платника податків - зазначено Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та відповідно розрахунок суми штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН зроблений стосовно Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго».

ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» не має жодного відношення до суми нарахування/або розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН - платника податків Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго».

Між іншим, позивач зауважив, що ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» увійшло до Переліку підприємств, які підлягають приватизації на вимогу Закону України від 18.01.2018 № 2269-VІІІ «Про приватизацію державного і комунального майна, який регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим». Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.01.2019 (з урахуванням ухвали від 15.01.2019 про виправлення помилки), припинено провадження у справі № 913/40/13-г про банкрутство ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль». Відповідно до акту перевірки данні про несвоєчасну реєстрацію ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (код за ) податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року саме здійснювались в час знаходження підприємства в процедурі банкрутства на стадії розпорядження майном та в переліку кредиторів зазначена ГУ ДФС у Луганській області.

Також, позивач звернув увагу суду на те, що порушення сталось в силу обставин непереборної сили з огляду на ситуацію, що склалася у Східному регіоні України у зв`язку з проведенням Антитерористичної операції. Форс-мажорні обставини, пов`язані з подіями АТО, продовжують мати також негативний вплив на господарську діяльність ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» та обумовлюють постійний тривалий в часі дефіцит ліміту коштів на електронному рахунку позивача, необхідний для реєстрації податкових накладних.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначені доводи, аналогічні викладеним у позові, щодо невідповідності Спірного податкового повідомлення-рішення Закону № 2343-ХІІ, ПК України та Порядку № 1204. Крім того, позивачем зазначено про такі підстави для звільнення від відповідальності в силу обставин непереборної сили, як наявність Сертифікату ТПП від 11 листопада 2019 року № 3000-19-0309, яким засвідчено форс-мажорні обставини щодо реєстрації податкових накладних в електронному вигляді в ЄРПН у загальній кількості - 1073 штук (а.с.250, 250зв.), а також аудиторський висновок (звіт незалежного аудитора) (а.с.218-227) від 30 жовтня 2019 року, висновок експерта від 22 жовтня 2019 року (а.с.227-242), за висновків яких вбачається, що податкові накладні, які несвоєчасно зареєстровані в ЄРПН, але за якими виникли податкові зобов`язання з податку на додану вартість і включені до податкових декларацій з цього податку за відповідні звітні періоди та податкові декларації здані в податковий орган своєчасно, а нарахована сума штрафних санкцій нарахована з повним порушенням діючого законодавства України, є незаконною і сплаті підприємством не підлягає.

Також апелянт навів виявлені невідповідності сум застосованих штрафних санкцій в залежності від сум ПДВ за податковими накладними у відповідності до вимог п.п.120-1.1 п. 120-1 ст. 120 ПК України, загальна сум таких розбіжностей за даними платника склала 9 937 045,97 грн. (а.с.204-205, додаток 1 до апеляційної скарги, а.с.243-249).

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Представники відповідача не були допущені до участі в апеляційному суді, оскільки не надали документів на підтвердження повноважень на самопредставництво суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи - 00131050, перебуває на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області (а.с.60,61).

23.11.2018 ГУ ДФС у Луганській проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», період виписки яких припадає на березень - грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року, за наслідками якої складено акт від 23.11.2018 № 4280/12-32-52-05/131050 (а.с.13-27).

За результатами перевірки встановлено, що позивач порушив граничні терміні реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, пункту 201.10 ст. 201 ПК України, чим скоїв правопорушення, що полягає в несвоєчасній реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за березень - грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року на суму ПДВ 48 501 451,94 грн.

Акт камеральної перевірки направлено на адресу позивача 28.11.2018 та отримано ним 26.12.2018 (а.с.63) та подано заперечення на акт.

За результатами розгляду заперечень від 28.12.2018 ГУ ДФС у Луганській області повідомило ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» листом від 08.01.2019 № 98/10/12-32-52-05-06 про залишення без змін висновків акту камеральної перевірки (а.с.40-43).

На підставі зазначеного Акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2019 № , яким за порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН застосовано штрафні санкції відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України на загальну суму 31817685,47 грн. Зазначене повідомлення-рішення підписане начальником Сєвєродонецького управління ГУ ДФС у Луганській області Степанчук М.В. (а.с.28).

Це податкове повідомлення-рішення направлено позивачу 11.01.2019 та отримано ним 07.02.2019 (а.с.62).

До податкового повідомлення-рішення додано розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН на загальну суму 31817685,47 грн., в якому в графі найменування юридичної особи (відокремленого підрозділу) платника податків - зазначено КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» (а.с.29-39).

На вказане податкове повідомлення-рішення, 14.02.2019 платником податку надано до податкового органу скаргу від 14.02.2019 № 06-05-21, яка рішенням Державної фіскальної служби України від 15.04.2019 № 17489/6/99-99-11-06-01-25 - залишена без задоволення, а ППР - залишено без змін (а.с.44-45,46-49).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі Податковий кодекс України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної встановлена статтею 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом 120-1.1 цієї статті порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

В той же час, пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України передбачено, що відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю-платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), лише за наявності його вини.

Судом встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» виявлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року.

Позивачем не оспорюється та обставина, що вказані податкові накладні було зареєстровано в ЄРПН з порушенням граничних термінів, визначених законом.

Надаючи оцінку доводам позивача про заборону на застосування під час мораторію всіх санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог частини 1 статті 19 Закону України від 14.05.1992 № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування тощо. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

З урахуванням приписів цього Закону дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов`язань поточних кредиторів, то за цими зобов`язаннями, згідно із загальними правилами, нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Отже, грошові зобов`язання, які було нараховано контролюючим органом за результатами проведеної камеральної перевірки є поточними зобов`язаннями боржника та дія мораторію на них не розповсюджується, таким чином, грошові зобов`язання правомірно нараховані підприємству.

Крім того, за своїм змістом штрафні санкції за не своєчасну реєстрацію податкових накладних не пов`язані із виконанням позивачем своїх грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів минулих періодів, отже необґрунтованість таких аргументів позивача є очевидною.

При цьому доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин редакції вказаного Закону на момент порушення провадження у справі про банкрутство позивача не заслуговують на увагу, оскільки слід керуватись законодавством, що діє на час виникнення спірних правовідносин, що випливає також і з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп.

Що стосується доводів позивача стосовно складання податковим органом розрахунку суми штрафу до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не на ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ», а на Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго», суд погоджується з позицією відповідача, що така технічна помилка в назві платника не може свідчити про незаконність самого оскарженого повідомлення-рішення, оскільки позивач визнає і не оспорює сам факт наявності такого правопорушення як несвоєчасна реєстрація податкових накладних, зазначених в додатку до акту камеральної перевірки (а.с.15-27), а також в розрахунку до повідомлення-рішення (а.с.29-39) (відомості яких стосовно виявлених порушень між собою повністю збігаються за датами складання, сумами та датами реєстрації зазначених податкових накладних).

На підтвердження повноважень Степанчук М.В. на право підпису оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем надано наказ ГУ ДФС у Луганській області від 13.11.2018 № 1278, в якому, зокрема, зазначено про призначення Степанчук М.В. начальником Сєвєродонецького управління ГУ ДФС у Луганській області та надано їй право підпису у частині винесення податкових повідомлень-рішень відповідно до вимог ПКУ (а.с.132,133).

Відповідно до частини 19 пункту 11 Положення про ГУ ДФС у Луганській області, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 01.02.2019 № 80, Регламенту ГУ ДФС у Луганській області, затвердженого наказом ГУ ДФС у Луганській області від 03.04.2015 № 5 (у редакції наказу ГУ ДФС у Луганській області від19.03.2019 № 250) та пункту 3.1.2 наказу Державної фіскальної служби України від 20.02.2019 № 135 «Про внесення змін до Примірного регламенту ГУ ДФС» начальник ГУ ДФС має право надавати посадовим (службовим) особам ГУ ДФС повноваження на виконання певних функцій, передбачених Податковим кодексом України, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з головою ДФС (а.с.151-152,153-154, 157-158).

Також, відповідачем надано лист Державної фіскальної служби «Про погодження надання повноважень», в якому, зокрема, погоджено надання повноважень на право підпису для виконання певних функцій, передбачених ПК України, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи Степанчук Марині Василівні - начальнику Сєвєродонецького управління ГУ ДФС у Луганській області

Таким чином, зазначеними доказами підтверджено право начальника Сєвєродонецького управління ГУ ДФС у Луганській області Степанчук М.В. підписувати податкові повідомлення-рішення.

Вирішуючи питання наявності у позивача фактичної можливості реєстрації податкових накладних через брак коштів на його електронному рахунку, місцевий суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 200-1.1 статті 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість (СЕА ПДВ) забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, розраховується за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Відповідно до п. 4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, електронний рахунок у СЕА ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти:

- у сумі, необхідній для збільшення реєстраційного ліміту для реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування в ЄРПН;

- у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Таким чином, позивач мав право самостійно вжити заходів щодо збільшення ліміту шляхом поповнення електронного рахунку СЕА ПДВ з метою забезпечення подальшої своєчасної реєстрації податкових накладних, а отже посилання позивача на відсутність коштів суми податку, на яку платник мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, суд першої інстанції вірно вважав безпідставними.

Вирішуючи питання наявності підстав для звільнення позивача від відповідальності в силу обставин непереборної сили, місцевий суд дійшов таких висновків.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності з 15 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Таким чином, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року.

Вказаним Законом № 1669-VII визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Стаття 10 Закону України № 1669-VII передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Таким чином, саме Сертифікат ТПП є документом, що засвідчує настання обставин непереборної сили при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів на підставі вимог Закону України № 1669-VII.

Позивачем не надано суду сертифікатів (висновків) Торгово-промислової палати України для підтвердження настання обставин непереборної сили, таким чином, позивач не довів суду наявності форс-мажорних обставин, пов`язаних з подіями АТО, як підстав для звільнення його від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції відповідно до частини першої статті 120-1 ПК України, відтак, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.01.2019 № ГУ ДФС у Луганській області діяло на підставі та в межах визначених повноважень, передбачених законом, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування такого рішення відсутні.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись колегія суддів апеляційного суду, з огляду на наступне.

Так, згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в першу чергу відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен довести правомірності свого рішення.

Як зазначалось раніше, прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 11.01.2019 № за порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН застосовано штрафні санкції відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України на загальну суму 31817685,47 грн. (а.с.28).

До податкового повідомлення-рішення додано розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН на загальну суму 31817685,47 грн. (а.с.29-39).

При цьому відомості в цьому розрахунку не відповідають застосованим санкціям.

Так, наприклад, в рядку 1 сума ПДВ визначена в 1029,05 грн, сума штрафних санкцій - 50%, але арифметично сума штрафних санкцій зазначена неправильно - 649,13 грн. Аналогічно, в рядку 3 сума ПДВ визначена в 574,69 грн, сума штрафних санкцій - 50%, але арифметично сума штрафних санкцій зазначена неправильно - 26358,34 грн. і так далі: за підрахунками позивача загальні розбіжності складають 9 937 045 грн. 967 коп.

На зазначені обставини не звернув уваги місцевий суд, хоча виходячи з принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, закладеного в частині четвертій статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Допитана в апеляційному суді в якості свідка працівник відповідача ОСОБА_1 , яка проводила камеральну перевірку, пояснила, що розрахунок штрафних санкцій проводився автоматизовано, при цьому в програмі відбувся збій, тому в розрахунку і наявні арифметично неправильні суми, однак в цілому розмір штрафу відповідає вимогам законодавства.

В той же час, протягом всього розгляду справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції правильного арифметично, а значить, обґрунтованого розрахунку сум штрафних санкцій, так само як і самих податкових накладних, відповідачем не надавалось.

Апеляційний суд повторно зауважує, що саме на відповідача покладений обов`язок довести правомірність свого рішення, чого останнім не зроблено, що є достатньою та самостійною підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Більш того, позивачем надано як додаток до апеляційної скарги Сертифікат Київської торгово-промислової палати № 3000-19-0309 про форс-мажорні обставин (обставини непереборної сили) від 11.11.2019, який є підтвердженням наявності форс-мажорних обставин щодо реєстрації податкових накладних в електронному вигляді в ЄРПН у загальній кількості - 1073 штук за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року (а.с.250, 250зв.), тобто, при несвоєчасній реєстрації податкових накладних, за що відповідачем застосовано штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

При цьому, за твердженням представників позивача, в судових засіданнях першої інстанції підприємство зазначало, що вживаються заходи щодо отримання сертифікатів (висновків) Торгово-промислової палати України для підтвердження настання обставин непереборної сили, та пояснили, що неможливість подання до суду першої інстанції обумовлена тим, що підприємство зверталось із заявою 11.07.2019 до торгово-промислової палати України, але листом від 24.07.2019 остання залишила без розгляду заяву про засвідчення форс-мажорних обставин.

Після збору необхідних підтверджуючих документів була подана заява про засвідчення форс-мажорних обставин від 19.09.2019 до Київської торгово-промислової палати України.

Сертифікат Київської торгово-промислової палати № 3000-19-0309 про форс-мажорні обставин (обставини непереборної сили) від 11.11.2019 (на звернення позивача від 19.09.2019) отриманий підприємством тільки 11 листопада 2019 року на момент подання апеляційної скарги на рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2327/19 від 03 жовтня 2019 року.

Зазначені пояснення представників позивача підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, зазначені докази приймаються апеляційним судом.

Враховуючи те, що затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача, а у зв`язку із наявністю форс-мажорних обставин, які становлять загрозу безпеки людини (проведення бойових дій в межах антитерористичної операції), суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що застосування до позивача відповідальності є безпідставним, а відповідне податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі № 805/1746/17-а.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскілки податкові накладні не підлягають наданню отримувачу (покупцю), тому штрафна санкція, передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України за порушення строків їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних не застосовується, не беруться до уваги апеляційним судом, з таких підстав.

Для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Такий висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17, від 11 грудня 2018 року у справі №807/68/18.

З наданих позивачем податкових накладних не вбачається, що вони складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Отже, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду - скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 360/2327/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 11.01.2019 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН в сумі 31 817 685,47 грн.

Повне судове рішення - 03 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук