Справа № 643/14306/19
Суддя: Харченко А. М.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14306/19

Провадження № 2-а/643/11/20

05.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.,

за участю секретаря Галік А.Е.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Малишева Валерія Валентиновича про скасування постанови серії ДП18 № 647946 від 15 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову відповідача серії ДП18 № 647946 від 15 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити. Крім того, просив поновити йому строк на звернення до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 23.08.2019 року він отримав поштою постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері безпеки дорожнього руху. 15.08.2019 року о 16.10 год. він їхав на своєму автомобілі «Kia Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , в смт Пісочин Харківської області, М-03. На 471 км М-03 він був зупинений інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Малишевим Валерієм Валентиновичем, який йому повідомив, що він нібито перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 26 км/год., що зафіксовано вимірювачем TruCAM 706, який він тримав у руках. Тим самим, він нібито скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасування.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , вказуючи, що 15.08.2019 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача TruCAM LTI 20/20 серійний №ТС000706 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу «Kia Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год., що перевищує допустиму швидкість на 26 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР. Розгляд справи інспектором Малишевим В.В. був здійснений згідно вимог чинного законодавства, позивач заяв, клопотань не подавав, бажання скористатись правовою допомогою не виявив. Відповідач дослідив докази, отримані з пристрою TruCAM, та у відповідності до вимог закону вирішив справу про адміністративне правопорушення, в результаті чого виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Тому вважає докази порушення позивачем п.12.4 ПДР належними та допустимими, а позовну заяву не обґрунтованою. Справу просив розглянути без його участі.

Позивачем ОСОБА_1 надано до суду відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, вважає застосування вимірювача TruCAM LTI 20/20 незаконним. Про його незгоди з фактом правопорушення свідчить відсутність його підпису на документах. Також, йому не був наданий сертифікат до даного конкретного приладу. Твердження відповідача, що йому були повідомлені його права, порядок оскарження, що він був ознайомлений з сертифікатом відповідності на прилад не відповідають дійсності.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.7 КАС України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 3ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що постановою серії ДП18 № 647946 від 15.08.2019 року на позивача по справі накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу розміром 255 грн.

Вказана постанова складена інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Малишевим В.В.

Відповідно до вказаної постанови, 15.08.2019 року о 16 год. 10 хв. в Харківській області, смт. Пісочин, М-03 471 км, водій керував транспортним засобом «Kia Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті зі швидкістю 76 км/год., чим перевищив допустиму швидкість на 26 км/год., яка вимірювалась за допомогою пристрою TruCAM LTI 20/20 серійний №ТС000706, чим порушив п.12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 12.4 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач зазначив, що розгляд справи був здійснений згідно вимог чинного законодавства, позивачу були роз`яснені його права згідно ст. 268 КУпАП, проте останній жодних клопотань та заяв не надавав.

Однак, відеозапис процедури розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення 15.08.2019 року відносно ОСОБА_1 до суду відповідачем не наданий.

Також, оскаржувана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено права та обов`язки.

Таким чином, відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 відбувся з дотриманням процедури такого розгляду, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права згідно ст. 268 КУпАП та надана можливість скористатись ними.

Крім того, згідно з п. 1 ст.247КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", в якості поліцейського превентивного заходу, дозволено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.

Нормами ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, в постанові, що оскаржується, в графі «до постанови додаються», крім TruCAM 706, не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення п.12.4 ПДР відповідачем не надано та судом не встановлено.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові КАС ВС від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Позивач скориставшись правом подання до суду вказаного позову - заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно вимог чинного законодавства та правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови та факту порушення позивачем п. 12.4 ПДР України, відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7, 72, 77, 122, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 122, 222, 245, 247, 251, 258, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Малишева Валерія Валентиновича про скасування постанови серії ДП18 № 647946 від 15 серпня 2019 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Малишева Валерія Валентиновича про скасування постанови серії ДП18 № 647946 від 15 серпня 2019 року задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Малишева Валерія Валентиновича серії ДП18 № 647946 від 15 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 255,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Харченко А.М.