Справа № 460/2447/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2447/19 пров. № 857/12187/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Запотічного І.І., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (ухвала прийнята у м. Рівне судом у складі головуючого судді Махаринець Д.Є.) у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області до Державного підприємства "Торфодобувне підприємство Клесівторф" про зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області звернулось в суд з позовом до Державного підприємства "Торфодобувне підприємство Клесівторф" про зобов`язання Державного підприємства "Торфодобувне підприємство Клесівторф" визнати грошові вимоги позивача в сумі 573790,24 грн. нараховані як капіталізаційні платежі по страхових виплатах потерпілим від нещасних випадків на виробництві та включити їх до реєстру вимог кредиторів відповідача.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права та обставина справи, та винести нову постанову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ`єктивності рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції з наступних підстав.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою (частина перша ст. 169 КАС України.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області до Державного підприємства "Торфодобувне підприємство Клесівторф" про зобов`язання вчинення певних дій залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Так суддею в ухвалі про залишення подання без руху зазначено, що недоліки позовної заяви повинні бути усунутими шляхом подання нової позовної заяви, у якій зміст позовних вимог відповідає викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з урахуванням відступу для полів, - відповідно до кількості учасників справи та належним чином засвідчені копії документів долучених до позову з урахуванням викладеного в цій ухвалі

На виконання вимог ухвали без руху позивачем в межах 10 денного строку подано такі документи: позовна заява з додатками, та Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, як зазначено судом першої інстанції, оскільки позивачем вимоги, викладені в ухвалі суду першої інстанції від 30.09.2019 року у строк визначений в ухвалі, усунуті не були в повній мірі, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 позовну заяву повернуто позивачу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку щодо повернення позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи на усунення недоліків позовної заяви апелянтом додано позовну заяву з додатками, та Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія наявна в матеріалах справи) видно, що Кравець Лілія Юріївна Виконуючий обов`язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області- керівник.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що підставою для повернення позовної заяви є відсутність повних ініціалів особи позивача, яка здійснила цей підпис, які відповідали б відомостям, які містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань колегія суддів апеляційного суду вважає невірним.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Конституційний Суд України у рішенні від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012 зазначив, що Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Крім того, у своєму рішенні від 8 квітня 2015 року у справі № 3-рп/2015 Конституційний Суд України зробив наступний висновок: право на судовий захист включає в себе, зокрема, можливість оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, що є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань, в тому числі від помилкових і неправосудних судових рішень.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

При встановленні наведених фактів судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до необґрунтованого прийняття судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, застосовуючи при цьому те законодавство, яке було чинне на час винесення спірного рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області задоволити.

Скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №460/2447/19, яка перешкоджає подальшому провадженню по справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 05.02.2020р.