Справа № 525/10/20
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/10/20
Номер провадження 2-а/525/10/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

представника позивача Смірнова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Василенка Євгенія Миколайовича поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції,про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2019 року, -

встановив:

03.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Василенка ОСОБА_2 поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12 грудня 2019 року близько 10 години 00 хвилин року він, рухаючись на автомобілі марки ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1 , в селі Поділ Великобагачанського району Полтавської області, виїхав на автодорогу Київ-Харків-Довжанський та був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції причиною зупинки вказав, що в останнього не ввімкнене ближнє світло фар на автомобілі, чим він порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами та повинен сплати штраф у розмірі 425 гривень за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Працівник поліції запропонував позивачу підписати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг та накладено стягнення у розмірі 255 гривень, з чим останній не погодився. 22 грудня 2020 року позивач отримав поштою копію постанови серія ДПО18 № 683880 від 15 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Позивач в позовній заяві зазначає, що правопорушення не скоював і постанову від 15.12.2019 року вважає незаконною, так як він тільки виїхав на автодорогу, проїхав лише 150 метрів та не перетинав розмітки дороги. Просив визнати незаконною та скасувати постанову серія ДПО18 № 683880 від 15.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення, винесену поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Василенком Є.М.

Позивач в судове засідання не прибув, його представник Смірнов С.І. позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач по справі, поліцейський роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Василенко Є.М., подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У відзиві зазначив, що постанову винесено законно, оскільки позивач порушив правила дорожнього руху, а саме: п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджувалося об`єктивними доказами, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивачеві було роз`яснено суть правопорушення, роз`яснено права, справа була розглянута на місці і винесено постанову. Відповідач вказував, що при винесенні постанови діяв в межах повноважень та відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. ст. 283, 284 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації, долученими до матеріалів справи, вважав, що справу можливо розглянути у його відсутність (а.с. 39-45).

Інші сторони по справі повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили (а.с. 35, 37).

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 15 грудня 2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 683880, винесену поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Василенком Євгенієм Миколайовичем, водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: село Поділ Великобагачанського району Полтавської області, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 15.12.2019 року о 10 годині 01 хвилина, на 284 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський М-03, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21214 CT, державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України. Даною постановою, за вищевказане адміністративне правопорушення на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн., що передбачено санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 43). Як зазначив позивач, копія даної постанови була направлена останньому поштою, що підтверджується також записом про надсилання постанови рекомендованим листом, який міститься у змісті постанови (а.с. 43)

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи, як доказ наявна постанова, яка є предметом оскарження та відеозапис з нагрудної камери (бодікамери) на якому відсутній факт фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху (а.с. 41). На відеозаписі із бодікамери зафіксований лише факт зупинки автомобіля на вимогу працівників поліції, роз`яснення причини зупинки та в чому полягає порушення Правил дорожнього руху, ознайомлення з правами згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ким та відносно кого розглядається справа про адміністративне правопорушення.

В постанові Верховний Суду складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а, зазначив, що не може бути доказом порушення Правил дорожнього руху відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував п. 8.5.1 Правил дорожнього руху та не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, так як взагалі тільки виїхав на автодорогу і проїхав близько 150 метрів.

Згідно п. 8.5.1 Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги п. 8.5.1 Правил дорожнього не надано.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серії ДПО18 № 683880 від 15 грудня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закриттю.

Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки, згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, вони компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України,суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: село Поділ Великобагачанського району Полтавської області, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до ОСОБА_3 поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: проїзд 40 років ДАІ, 3, місто Кременчук Полтавської області, поштовий індекс 39600, Управління патрульної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: вулиця Європейська, 164, місто Полтава Полтавської області, поштовий індекс 36008, Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Федора Ернста, 3, Солом`янський район, місто Київ, поштовий індекс 03048, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2019 року, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 683880 від 15 грудня 2019 року, винесену поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Василенком Євгенієм Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 255 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено о 09 годині 00 хвилин 07 лютого 2020 року

Суддя Ю.І. Ячало