Справа № 200/10546/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 лютого 2020 р. Справа №200/10546/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про роз`яснення судового рішення у справі № 200/10546/19-а за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.08.2019 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, зазначив, що 30.10.2018 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Рішенням від 22.11.2018 йому призначено пенсію, олднак відповідачем не було прийнято до уваги інформацію, зазначену у довідці від 20.09.2018 № Ж-23/06-03 про розмір заробітної плати з січня 1994 року по квітень 1996 року та у довідці від 20.09.2018 про розмір заробітної плати з серпня 1990 року по грудень 1993 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування під час призначення пенсії позивачеві заробітної плати за період з 01.08.1990 по 31.12.1993, інформація про розмір якої міститься в архівній довідці № Ж-23/06-03 від 20.09.2018, та за період з 01.01.1994 по 31.03.1996, інформація про розмір якої міститься в архівній довідці № Ж-23/06-03 від 20.09.2018, та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2018 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду та довідки від 20.09.2018 № Ж-23/06-03 про розмір заробітної плати з 01.08.1990 по 31.12.1993 та довідки від 20.09.2018 № Ж-23/06-03 про розмір заробітної плати з 01.01.1994 по 31.03.1996.

27.01.2020 відповідачем подано до суду заяву про роз`яснення судового рішення, яка обґрунтована незрозумілістю рішення в частині, що стосується повторного розгляду заяви позивача від 30.10.2018 про призначення пенсії за віком з урахуванням довідок від 20.09.2018 № Ж-23/06-03 про розмір заробітної плати з 01.08.1990 по 31.12.1993 та з 01.01.1994 по 31.03.1996.

Відповідач зазначив, що позивачем були надані вищевказані довідки, проте, відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян», довідки було повернуто позивачеві. На теперішній час оригінали вищезазначених довідок у відповідача відсутні.

З урахуванням наведеного, просив суд роз`яснити рішення суду по справі №200/10546/19-а в частині повторного розгляду заяви позивача від 30.10.2018 про призначення пенсії за віком з урахуванням довідок від 20.09.2018 № Ж-23/06-03 про розмір заробітної плати з 01.08.1990 по 31.12.1993 та з 01.01.1994 по 31.03.1996.

Суд розглядає заяву заявника в письмовому провадженні згідно приписів ст. 254 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно ч. 2 ст. 254 КАС України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення, можливість неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд зазначає, що роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання рішення в наслідок неясності його резолютивної частини. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Також роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.

Отже, за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, суд зазначає, що резолютивна частина рішення відповідає його мотивувальній частині та є чіткою і зрозумілою для виконання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заява Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з копії відповіді Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18.12.2018 № 19763/02, яка міститься в матеріалах адміністративної справи, вказані вище архівні довідки були розглянуті відповідачем при прийнятті рішення про призначення пенсії, після чого повернуті позивачеві.

Крім того, вищезазначені копії довідок за спірний період були додатками до позовної заяви по справі № 200/10546/19-а та направлялися відповідачеві разом з ухвалою про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому КАС України.

Суд звертає увагу відповідача на приписи ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, відповідно до якої відповідач наділений повноваженнями самостійно витребовувати необхідні йому документи для вирішення питання про призначення пенсії.

Керуючись ст.ст. 5, 72, 242, 254, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про роз`яснення судового рішення по справі №200/10546/19-а - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження, - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 лютого 2020 року.

Суддя С.В. Ушенко