Справа № 520/13622/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 лютого 2020 р. № 520/13622/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 67 від 19 листопада 2019 року відділу з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати дійсною довідку про заробітну плату № 51 від 29.10.2019 року, видану за місцем роботи ОСОБА_1 , Приватною промислово - комерційною фірмою Промавтоматика м. Горлівка Донецької області;

- зобов`язати відділ з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2019 року та прийняти рішення про перерахування пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату № 51 від 29.10.2019 року, виданої за місцем його роботи, Приватною промислово - комерційною фірмою Промавтоматика м. Горлівка Донецької області.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення № 67 від 19 листопада 2019 року відділу з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахуванні його пенсії є протиправним та таким, що прийнято без врахування усіх обставин справи, з огляду на що підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання довідки дійсною, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання дійсною довідки про заробітну плату № 51 від 29.10.2019 року, виданої за місцем роботи ОСОБА_1 , Приватною промислово - комерційною фірмою Промавтоматика м. Горлівка Донецької області.

Ухвалою суду від 28.12.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Ухвалу суду від 28.12.2019 року засобами поштового зв`язку було направлено на адресу відповідача та отримано останнім 10.01.2020 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення.

Однак, відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань до суду не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням пенсійного віку 16.10.2019 року, звернувся до Ізюмського відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду із наданням документів для призначення пенсії за віком.

У позовній заяві позивачем вказано що фахівець управління Пенсійного фонду, яка прийняла документи, зазначила, що згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за бажанням позивача, для перерахування його пенсії він має право, надати довідку про заробітну плату з місця роботи за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30 червня 2000 року.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 08.11.2019 року для перерахування пенсії позивачем було подано до Ізюмського відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду довідку № 51 від 29.10.2019 року про заробітну плату, видану за місцем роботи Приватною промислово - комерційною фірмою «Промавтоматика», яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Піонерська, б. 8А за період з 01.02.1990 р. по 31.01.1995 р.

Судом встановлено, що рішенням № 67 від 19 листопада 2019 року відділу з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії оскільки довідка про заробітну плату, яка видана 29.10.2019 р. № 51, відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не підтверджена первинними документами, а також зазначено, що відповідно до пункту 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 р. №1207-VII будь який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбачений частиною другою цієї статті, є не дійсним і не створює правових наслідків.

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що в якості підстав для відмови вказано на обставини того, що відповідно до указу Президента України від 14.11.2014 року №875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року" "Про невідкладні заходи, щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, та території, яких державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження" з 27.11.2014 р. Харківською дирекцією України державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" припинено приймання поштових відправлень на територію Донецької та Луганської областей до населених пунктів, та території, яких органи державної влади тимчасово не здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Також, зазначено, що перерахунок пенсії згідно довідки про заробітну плату від 29.10.2019 р. № 51 провести неможливо, так як довідка видана на території, яка не контролюється українською владою. Надіслати запит щодо перевірки первинних документів на підставі, яких видано довідку про заробітну плату, не має можливості.

Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до положень ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками, Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.11.2019 року по справі №607/3122/17.

Згідно абз. 2 пп. 3 п.2.1 розділу 11 Порядку подання оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України в 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місце знаходження та адреса, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинними документами.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Судом зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення відповідача від 19.11.2019 року №67 встановлено, що в якості підстав для його прийняття відповідачем вказано на обставини того, що перерахунок пенсії згідно довідки про заробітну плату від 29.10.2019 р. № 51 провести неможливо, так як довідка видана на території, яка не контролюється українською владою, а надіслати запит щодо перевірки первинних документів на підставі, яких видано довідку про заробітну плату, не має можливості.

Надаючи оцінку зазначеним доводам відповідача, суд зазначає, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина (захоплення незаконними озброєними формуваннями території, на якій розташоване підприємство) не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Зазначена позиція суду відповідає висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.07.2019 року по справі №423/1324/17, від 28 серпня 2018 року по справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року по справі №242/65/17.

Враховуючи обставини того, що зазначений довід було покладено в основу прийнятого рішення № 67 від 19 листопада 2019 року відділу з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про протиправність такого рішення, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Водночас, з огляду на встановлення під час розгляду даної справи обставин прийняття відповідачем протиправного рішення, яким було порушено права позивача, та враховуючи обставини того, що при розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.11.2019 року відповідачем в цілому не було надано оцінки поданій позивачем довідці за відсутності на те правових підстав, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2019 року про перерахунок пенсії згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відділ з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення про перерахування пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату № 51 від 29.10.2019 року, виданої за місцем його роботи, Приватною промислово - комерційною фірмою Промавтоматика м. Горлівка Донецької області суд зазначає, що останні задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 67 від 19 листопада 2019 року відділу з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2019 року про перерахунок пенсії згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ -14099344).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.