Справа № 580/3/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року справа № 580/3/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

02.01.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла позовна заява, підписана адвокатом Черватюком Ю.В. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправним дій відповідача щодо непроведення їй повного розрахунку з виплати пенсії;

зобов`язання провести їй виплату заборгованості пенсійного забезпечення за 2016-2017 роки.

В обґрунтування вказано, що відповідач під час перерахунку їй пенсії протиправно відтермінував її виплату. Зазначає, що у зв`язку з переїздом до Російської Федерації відповідач передав пенсійну справу та припинив виплату пенсії, не виплативши в повному обсязі перераховану пенсію за вказаний період.

Ухвалою суду від 08.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами, встановлено відповідачу строк тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Згідно з даними розписки повідомлення вказану ухвалу відповідач отримав 11.01.2020.

21.01.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що у квітні 2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» вирішено виплату пенсії за 2016-2017 роки здійснювати у такому порядку: з 01.01.2019 до 31.01.2019 щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та розміром отриманою пенсії, з 01.01.2020 - 100% такої різниці. Отже, нарахована після перерахунку сума 58315,65грн. має бути виплачена у зазначеному порядку. Оскільки виплата позивачу пенсії припинена з 01.06.2018 у зв`язку з переїздом до Російської Федерації, відсутні підстави для виплати позивачу коштів відповідно до вищевказаного порядку. Поновлення виплати позивачу пенсії на виконання вищевказаного рішення уряду буде можливо після повернення її на постійне місце проживання в Україну. Також зазначає, що питання виплати пенсії є виключними дискреційними повноваженнями відповідача.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З розрахунку відповідача № суд встановив, що позивачу з 01.01.2008 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 2067,95грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м Черкаси від 25.01.2018 у справі №2-а/711/88/18, яке набрало законної сили 29.03.2018, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.02.2015 №900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ від 11.11.2015 №988, від 18.11.2015 №947 та довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 18.05.2017 №, виходячи з розміру грошового забезпечення - 6959,96грн.

На виконання вказаного рішення суду позивачу з 01.01.2016 здійснено перерахунок пенсії. З розрахунку доплати пенсії від 11.04.2018 (а.с.35) суд встановив, що розмір пенсії позивача за 2016-2017 роки мав становити 4424,89 грн. щомісячно. Сума доплати, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, становить 2440,23 грн. за січень 2016 року - вересень 2017 року та 2356,94грн. за жовтень - грудень 2017 року. Всього доплата за 2016-2017 роки становить 58315,65грн.

Згідно з атестатом від 14.05.2018 №19895/03-25 про зняття з обліку у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон позивачу припинено виплату пенсії. Виплату здійснено до 31.05.2018.

На звернення позивача від 27.09.2019 щодо отримання інформації про виплату їй заборгованості доплати до пенсії відповідач листом від 03.10.2019 №86365/03-26 повідомив, що виплату пенсії позивачу припинено з 01.06.2019 у зв`язку з її переїздом до Самарської області Російської Федерації. Зазначено, що доплату до пенсії за 2016-2017 роки в сумі 58315,65 грн. не виплачено, оскільки згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 період її виплати почався з 01.01.2019.

Тому позивач звернулася в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Відповідно до частин 1, 3 цієї статті перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбачених цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", яка набрала чинності 02.12.2015 (далі - Постанова №988), встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (у редакції станом на час перерахунку позивачу пенсії) (далі - Постанова №103) постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Вказана норма не відповідає акту вищої юридичної сили, а саме статтям 51, 52 Закону №2262-ХІІ.

Так, ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.51 вказаного Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Зазначені норми права чітко встановлюють строк для проведення перерахунку пенсії та передбачають, що він здійснюється саме з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. У разі порушення такого строку з вини певних органів, перерахунок пенсії провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, ст.51 Закону №2262-ХІІ, визначивши строк для проведення перерахунку пенсії, встановила також додаткові гарантії, спрямовані на дотримання такого строку.

Моментом виникнення права на перерахунок пенсії згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, яке згідно з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" відбулось з 01 січня 2016 року.

Загальний порядок виплати пенсій визначений у ст.52 Закону №2262-ХІІ.

Згідно з ч.3 ст.52 зазначеного Закону виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Вказана норма права встановлює обов`язок виплачувати пенсію в загальному розмірі не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Відповідно, починаючи з січня 2016 року позивач має право на отримання пенсії у повному розмірі, який був визначений за результатами проведеного перерахунку.

Порядок виплати пенсії, який встановлений Постановою №103, суперечить зазначеним нормам Закону №2262-ХІІ.

Згідно з ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Положення п.3 Постанови №103 хоч і встановлює обов`язок виплачувати доплату до перерахованої пенсії за 2016-2017 роки з 01 січня 2019 року, проте запроваджений ним порядок фактичної виплати коштів призводить до того, що пенсіонер буде частково отримувати належні йому кошти через майже три роки після виникнення у нього відповідного права.

Тому суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату пенсії у повному розмірі з дня проведення її перерахунку, без відтермінування, передбаченого п.3 Постанови №103.

Крім того, зважаючи, що позивачу з 01.06.2018 припинено виплату пенсії у зв`язку з переїздом її на постійне місце проживання до Російської Федерації, застосування вищевказаного порядку виплати призвело до неотримання нею у повному обсязі перерахованої на виконання рішення суду, що набрало законної сили, пенсії.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому, зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, №44277/98, рішення від 24.04.2003).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції позивач, отримуючи пенсію відповідно Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасну виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень. Несплачена суму перерахованої пенсії позивача є боргом.

Тому дії відповідача щодо непроведення позивачу виплати перерахованої позивачу з 01.01.2016 пенсії у повному обсязі є протиправними, а відповідна позовна вимога - обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позовна вимога зобов`язати відповідача провести виплату заборгованості пенсії за 2016-2017 роки підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд врахував, що сторони не надали суду належних, допустимих і достовірних доказів щодо сум та періоду виплаченої позивачу пенсії після її перерахунку з 01.01.2016 до часу розгляду справи судом. Водночас зазначений вище лист відповідача від 03.10.2019 свідчить, що доплату з перерахованої за 2016-2017роки пенсії в сумі 58315,65грн. не виплачено, оскільки період початок її виплати згідно з постановою КМУ №130 - з 01.01.2019. Водночас встановлені обставини свідчать про прийняте рішення відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу до 01.01.2019. Відповідач не спростував наявності вказаної заборгованості перед позивачем.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи, що питання визначення конкретного розміру пенсії та періоду її виплати є дискреційними повноваженнями відповідача, дотримуючись меж заявлених позовних вимог, не втручаючись у них для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом повного захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити в порядку, межах, спосіб та строки, визначені законодавством, виплату позивачу заборгованості із перерахованої з 01.01.2016 пенсії за 2016-2017 роки в повному обсязі.

Згідно з частинами 1, 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Дотримуючись вказаних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати позивача зі сплати згідно з квитанцією від 27.12.2019 №MP_AB010791NJ01_11617409 судового збору в сумі 768,40грн. підлягає стягненню на її користь у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо непроведення ОСОБА_1 виплати перерахованої з 01.01.2016 її пенсії у повному обсязі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) здійснити в порядку, межах, спосіб та строки, визначені законодавством, виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості з 2016-2017роки з перерахованої з 01.01.2016 пенсії у повному обсязі з урахуванням виплачених сум.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення постановлене, складене у повному обсязі та підписане 04.02.2020.