Справа № 161/15112/19
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2019 позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом первісно до поліцейського Фарамця ОСОБА_2 . ОСОБА_3 .

Свій позов обґрунтовує тим, що 02 вересня 2019 року поліцейським роти №3 батальйону патрульної поліції Фарамець В.М. винесено постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Посадова особа пояснила, що він проїхав світлофор на заборонений жовтий сигнал світлофора. Інспектор пояснень позивача не врахував і склав постанову серії ДП18 № 248976. Однак позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і він безпідставно притягнутий до відповідальності. Зазначає, що поліцейський не міг безпосередньо встановити факт порушення ПДР, оскільки його автомобіль знаходився по вул. Карпенка-Карого, що в даному випадку обмежувало видимість даного правопорушення.

Окрім того, при розгляді справи поліцейським не забезпечено реалізацію процесуальних прав особи на справедливий розгляд справи, як то надання доказів, можливість заявити відповідні клопотання.

А тому, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 248976 від 02.09.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 19.12.2019 було замінено неналежного відповідача на належного УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач в судовому засіданні 28.01.2020 вимоги позову підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що при в`їзді на перехрестя бачив зелений сигнал світлофора. Як в подальшому сигнал змінювався бачити не міг. Можливості зупинитися не мав. В своїх поясненнях поліцейському вини в правопорушенні не визнав, вказував на те, що питання спірне, просив обмежитись зауваженням.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.01.2020 вимоги позову не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Вказувала на те, що проїзд позивача на заборонений жовтий сигнал світлофора зафіксований на відео. Крім того, при наданні пояснень поліцейському на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечував проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, просив обмежитись щодо нього зауваженням.

Заслухавши доводи сторони позивача, заперечення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, та відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля та бодікамери поліцейського суд дійшов висновку наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2019 року поліцейським роти №3 батальйону патрульної поліції УПП у Волинській області Фарамець В.М. було виявлено порушення Правил дорожнього руху, яке полягало в тому, що водій автомобіля «Peugeot Expert», номерний знак НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя вул. Ківерцівська- вул. Карпенка-Карого на забороняючий (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, поліцейським було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ДП18 № 248976 від 02.09.2019 щодо ОСОБА_1 , якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, і за проїзд на заборонюючий сигнал світлофора.

З викладених в постанові обставин вбачається, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонюючий (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» ПДР України.

Сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, відповідно до підпункту ґ) п. 8.7.3 ПДР: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем представлений відеозапис з відеореєстратора, стаціонарно установленого в патрульному автомобілі .

З представленого суду відеозапису слідує, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонюючий (жовтий) сигнал світлофора.

Разом з тим, з відеозапису вбачається відсутність жодних обставин, які б зумовили проїзд на заборонюючий сигнал світлофора для забезпечення безпеки дорожнього руху. Жовтий сигнал світлофора включився задовго до в`їзду позивача на перехрестя, що безумовно дозволяло позивачу виконати вимоги п.8.10 ПДР.

Доказів неможливості зупинити автомобіль у місці, передбаченому п.8.10 ПДР стороною позивача не надано.

В частині оцінки як доказу у справі представлених стороною відповідача відеоматеріалів суд враховує, що із змісту таких можливо чітко та однозначно встановити час та місце вчинення розглядуваного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, а також особу, яка його вчинила.

Також у суду не виникає будь-яких сумнівів у тому, що вказаний відеозапис проводився під час допущення порушення ПДР; не здобуто доказів його необ`єктивності чи недійсності під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з відеореєстратора доводиться та обставина, що проїзд перехрестя ОСОБА_1 здійснив на жовтий сигнал світлофора.

Крім цього суд враховує ту обставину, що з вказаного відеозапису вбачається, що миготливий зелений сигнал світлофора увімкнувся завчасно, у ОСОБА_1 було достатньо часу вчинити дії для зупинки транспортного засобу перед «стоп лінією».

Суд критично відноситься до твердження позивача про те, що він продажу вав рух через перехрестя не маючи можливості зупинитися, оскільки такі дії не підтверджені належними доказами.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи відповідність дійсних обставин справи, обставинам які викладені в оскаржуваній постанові, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування постанови є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246, 271, 286, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.02.2020.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій