Справа № 260/803/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/803/19 пров. № 857/11319/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Луців І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року, ухвалене суддею Плехановою З.Б. у м.Ужгороді Закарпатської області о 16:03, повний текст якого складений 24 вересня 2019 року, у справі № 260/803/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бадиди Марії Петрівни , начальника Управління в м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, Головного управління ДФС у Закарпатській області, з участю третьої соби, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Державної фіскальної служби України в особі директора департаменту Антоненка І.Л., про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - Бадиди Марії Петрівни , начальника Управління в м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, у якому просила визнати дії при підписанні сформованих Вимог про сплату боргу від 04.02.2019 та 04.04.2019 № Ф-1183-50 на суму 15409,82 грн та 14705,82 грн відповідно, направлених за адресою проживання позивача АДРЕСА_1 для подальшої оплати позивачем ОСОБА_1 , протиправними та такими, що порушують вимоги абз. 7 ч.1 ст. 5 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

В обгрунтування позовних вимог вказує, що первинна вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1183-50 на суму 15409,82 грн нею була оскаржена в адміністративному порядку та згідно рішення Державної фіскальної служби України №16001/6/99-99-11-05-02-25 від 04.04.2019 про результати розгляду (за підписом Директора департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Антоненко І.Л.) скарга ОСОБА_1 була задоволена частково, вимога про сплату боргу скасована та вважалася відкликаною з дня прийняття цього рішення.

Однак, відповідачем повторно сформовано та скеровано вимогу 04 квітня 2019 року №Ф-1183-50 на суму 14705,00 грн, яку позивач отримала 12 квітня 2019 року. Вказана вимога позивачем оскаржена у адміністративному порядку. Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 23409/6/99-99-11-05-02-25 від 25.05.2019 за підписом Директора департаменту Антоненко І.Л. вимога про сплату боргу від 04.04.2019 була скасована та відкликана, оскільки була сформована з порушенням абз.7 ч.1 ст.5 Закону № 2464-VІ.

На думку позивача, двічі підписуючи сформовані Вимоги про сплату боргу, а саме №Ф-1183-50 від 04.02.2019 та №Ф-1183-50 04.04.2019, начальник управління в м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області Бадида М.П. порушила абз.7 ч.1 ст.5 Закону № 2464-VІ, чим вчинила протиправні дії. При цьому зауважує, що відповідач була обізнана про факт припинення позивачем адвокатської діяльності з листопада 2017 року під час візиту позивача до управління в м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент адміністративного оскарження та судового супроводження Державної фіскальної служби України в особі директора департаменту Антоненка І.Л. (т.1 а.с.2-4).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до часті у справі Головне управління ДФС у Закарпатській області в якості співвідповідача (т.1 а.с.166-167).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що дії начальника Управління у м.Ужгороді ГУ ДФС в Закарпатській області стосовно підписання вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1183-50 від 04.02.2019 та №Ф-1183-50 від 04.04.2019, як уповноваженої особи Головного управління ДФС у Закарпатській області, є правомірними та законними, а відтак, Бадида Марія Петрівна діяла правомірно у межах та спосіб передбачені Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10-11).

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 позивач з січня 2017 року є пенсіонером за віком (т.1 а.с.12).

ОСОБА_1 перебувала на обліку в контролюючому органі, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат) та відповідно - як платник єдиного соціального внеску, про що свідчать дані податкового обліку та реєстрів.

Відповідно до даних Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_1 є адвокатом (свідоцтво №10 від 16.02.1994) та займається індивідуальною адвокатською діяльністю. Дата зупинення діяльності за заявою адвоката - 16.11.2017 (т.1 а.с.15).

Оскільки станом на 31 січня 2019 року згідно облікових карток, облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за позивачем обліковувалась загальна сума заборгованості по ЄСВ в розмірі 15409,82 грн (т.1 а.с.112-115) Головним управлінням ДФС у Закарпатській області на підставі ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 04 лютого 2019 року сформовано ОСОБА_1 вимогу № Ф-1183-50 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 15409,82 грн з єдиного внеску та скеровано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ф.119 (штрихкодовий ідентифікатор - 88 9) дана вимога вручена позивачу 22.02.2019 (т.1 а.с.117).

Не погоджуючись із вимогою про сплату боргу №Ф-1183-50 від 04.02.2019, позивач скористалась правом адміністративного оскарження такої. Рішенням Державної фіскальної служби України (в особі директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Державної фіскальної служби України Антоненко І.Л.) №16001/6/99-99-11-05-02-25 від 04.04.2019 задоволено скаргу ОСОБА_1 від 01.03.2019 частково, скасовано вимогу про сплату боргу №Ф-1183-50 від 04.02.2019, вирішено вважати її відкликаною з дня прийняття даного рішення, зобов`язано ГУ ДФС у Закарпатській області привести у відповідність інтегровану картку платника, сформувати та направити нову вимогу з урахуванням вищезазначеного.

Дане рішення отримано Головним управлінням ДФС у Закарпатській області 05.04.2019 (т.1 а.с.16-18).

У відповідності до інформаційних даних контролюючого органу, заява ОСОБА_1 про зняття з обліку була подана 26.02.2019 (т.1 а.с.111).

Згідно платіжного доручення № від 06.03.2019 ОСОБА_1 06.03.2019 сплатила 704,00 грн (даний факт підтверджується інтегрованою карткою платника).

Відтак, у зв`язку з частковою сплатою на підставі ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 04 квітня 2019 року Головним управлінням ДФС у Закарпатській області ОСОБА_1. сформовано вимогу № Ф-1183-50 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі, яка станом на 31 березня 2019 року становить 14705,82 грн.

Вказану вимогу управлінням у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області скеровано рекомендованим листом з повідомленням про вручення, дану вимогу позивач отримала 12.04.2019 (т.1 а.с.118).

22 травня 2019 року Державною фіскальною службою України особі директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Антоненко І.Л. прийнято Рішення про результати розгляду скарги позивача від 17.04.2019, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 частково, вирішено скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-1183-50 від 04.04.2019, вважати її відкликаною з дня прийняття даного рішення, зобов`язано ГУ ДФС у Закарпатській області привести у відповідність інтегровану картку платника, сформувати та направити нову вимогу з урахуванням вищезазначеного.

Головним управлінням ДФС у Закарпатській області на підставі рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 22.05.2019 ОСОБА_1 сформовано та направлено нову вимогу № 1183-50 від 30 травня 2019 року, загальна сума заборгованості платника ЄСВ визначена в сумі 4173,10 грн. Вказану вимогу ГУ ДФС у Закарпатській області направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, доказів отримання адресатом вказаного поштового відправлення матеріали справи не містять.

Згідно квитанції № 3 від 08.07.2019 ОСОБА_1 сплатила єдиний соціальний внесок в розмірі 4173.18 грн (т.1 а.с. 126).

Водночас, ОСОБА_1 вважаючи дії начальника Управління в м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області Бадиди Марії Петрівни щодо підписання сформованих вимог про сплату боргу від 04.02.2019 та від 04.04.2019 № Ф-1183-50 на суму 15409,82 грн та 14705,82 грн відповідно, направлених за адресою проживання позивача АДРЕСА_1 для подальшої оплати позивачем ОСОБА_1 , протиправними та такими, що порушують вимоги абз. 7 ч.1 ст. 5 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", звернулась до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2464-VI).

Виключно Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (п.2 ст.2 Закону №2464-VI).

В розумінні статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту третього цієї ж частини застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із пунктом п`ятим частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно підпункту 1 частини другої статті 6 Закону України № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 6 Закону України № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Приписами частини 2 статті 9 Закону України № 2464-VI визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція № 449).

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Абзацами 1, 2, 3, 5-7 пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону №2464-VІ строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що підставою для формування відповідачем вимоги слугували дані облікової картки, згідно яких за позивачем обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску у розмірі 15409,82 грн.

У зв`язку з частковою сплатою позивачем коштів в сумі 704,00 грн (платіжне доручення № від 06.03.2019) внесено зміни до інтегрованої картки платника та сформовано нову вимогу з урахуванням сплаченої суми.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до п.3 Розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

10.06.2016 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 07.04.2016 за №422 "Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Наказ №422).

Відповідно до Наказу №422, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами Державної фіскальної служби України в інформаційній системі органів ДФС. Для обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платників (далі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Наказ №422 визначає порядок: ведення інтегрованої картки платника (далі - ІКП) та здійснення контролю за коректністю інформації при відкритті/закритті ІКП в інформаційній системі ДФС; відображення в ІКП показників щодо податкових зобов`язань, визначених самостійно платниками податків та контролюючими органами у випадках, не пов`язаних із порушенням податкового законодавства; перенесення до ІКП визначених за результатами контрольно-перевірочної роботи сум грошових зобов`язань, податкових, митних та інших платежів та методи контролю відповідності показників результатів даним ІКП; відображення в ІКП сум погашення податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, розстрочення (відстрочення) зобов`язань (боргів), а також списання податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску; перенесення до ІКП результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень органів ДФС та методи контролю достовірності відповідних показників.

Зі змісту рішень Державної фіскальної служби України від 04.04.2019 та від 22.05.2019 слідує, що підставою для скасування оскаржуваних позивачем в адміністративному порядку вимог є встановлення з витягу з Єдиного реєстру адвокатів України факту зупинення здійснення скаржником незалежної діяльності з 16.11.2017, відтак виснувано, що вимоги сформовані з порушенням абз.7 ч.1 ст.5 Закону №2464. Водночас, оскільки вимоги сформовані контролюючим органом згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів, відповідно до яких за скаржником станом на 31.03.2019 обліковувалась заборгованість з ЄСВ, вказаними рішеннями зобов`язано Головне управління ДФС у Закарпатській області привести у відповідність інтегровану картку даного платника.

Тобто, при формуванні вимог наявність у позивача заборгованості з сплати ЄСВ відповідачем встановлена згідно даних інтегрованої картки платника.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги скаржник також вказує, що відповідачем вже було направлено повторно вимогу, незважаючи на наявність рішення Державної фіскальної служби України, прийнятого за наслідками адміністративного оскарження первинної вимоги від 04.02.2019.

Згідно положень Інструкції №449 вимогу від 04 квітня 2019 року про сплату боргу (недоїмки) відповідачем правомірно сформовано під таким же порядковим номером як і вимогу від 04 лютого 2019 року, оскільки станом на дату її формування не відбулося повного погашення сум боргу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч.4 ст.25 Закону України №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Як слідує з матеріалів справи, позивач скористалась правом адміністративного оскарження вимоги від 04 лютого 2019 року, однак орган, що прийняв таку вимогу, про її оскарження до органу доходів і зборів вищого рівня не повідомлено. Натомість, позивачем частково сплачено недоїмку по ЄСВ, що мало наслідком формування нової вимоги з урахуванням часткового погашення боргу.

Також матеріалами справи підтверджується, що рішення Державної фіскальної служби України, прийняте за наслідками адміністративного оскарження позивачем первинної вимоги від 04.02.2019, Головним управлінням ДФС у Закарпатській області отримано 05.04.2019, тобто на наступний день після формування вимоги №Ф-1183-50 від 04.04.2019.

Слід зауважити, що законом, яким врегульовано спірні правовіднисини, не передбачено скасування вимоги про сплату боргу з єдиного внеску особою, яка її підписала.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскільки вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1183-50 від 04.02.2019 та №Ф-1183-50 від 04.04.2019 Головним управлінням ДФС у Закарпатській області формувались на підставі даних інтегрованої картки платника, позивачем не повідомлено про їх оскарження в адміністративному порядку, контролюючий орган діяв у передбачений законом спосіб.

Водночас, колегія суддів зазначає, що обставини правомірності вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області №Ф-1183-50 від 04.02.2019 та №Ф-1183-50 від 04.04.2019 не є предметом оскарження в межах спірних правовідносин. Крім того, рішення органу доходів і зборів вищого рівня були враховані Головним управлінням ДФС у Закарпатській області, що мало наслідком формування нової вимоги, суми недоїмки за якою позивачем сплачені у повному обсязі.

В межах спірних правовідносин підлягають досліженню правомірність дій начальника Управління в м. Ужгороді Головного управіління ДФС у Закарпатській області Бадиди М.П. щодо підписання сформованих вимог про сплату боргу (недоїмки), направлених на адресу позивача.

Так, відповідно до статей 59 та 60 глави 4 розділу II Податкового кодексу України, розроблено механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог контролюючими органами та наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610 затверджено Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків далі - Порядок №610).

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку №610 податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

Податкові вимоги, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та завірені печаткою такого контролюючого органу (п. 6 розділу ІV Порядку №610).

Наказом ГУ ДФС в Закарпатській області від 11.01.2019р. №29 "Про надання повноважень" уповноважено посадових осіб на правах відокремлених підрозділів ГУ ДФС у Закарпатській області на виконання певних функцій контролюючого органу, а саме на Бадиду Марію Петрівну - начальника управління у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області у частині підписання вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (п.4 ст.25 ЗУ від 08 липня 2010 року №2464-VI. "Про збір та облік єдиного внесу на загальнообовязкове державне соціальне страхування"(т.1 а.с.42).

Згідно Положення про Управління у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області, затвердженого наказом ГУ ДФС від 19.03.2019 року № 386, Управління у м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області є структурним підрозділом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Головного управління ДФС у Закарпатській області. Управління очолює начальник, який призначається та звільняється з посади наказом начальника ГУ ДФС у Закарпатській області за погодженням Голови ДФС в порядку визначеному законодавством.

Отже, начальник Управління у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області Бадида М.П. мала право на підписання вимог про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 та 04.04.2019 № Ф-1183-50, оскільки вона є уповноваженою особою контролюючого органу, про що було зазначено у самих вимогах, та на вимогах наявний відтиск печатки Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій начальника Управління в м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області Бадиди Марії Петрівни щодо підписання сформованих Вимог про сплату боргу від 04.02.2019 та 04.04.2019 № Ф-1183-50 на суму 15409,82 грн та 14705,82 грн відповідно, направлених за адресою проживання позивача АДРЕСА_1 для подальшої оплати позивачем, протиправними та такими, що порушують вимоги абз. 7 ч.1 ст. 5 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №260/803/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 21.01.2020 по 03.02.2020 у відпустці постанова складена в повному обсязі 04.02.2020.