Справа № 465/5735/19
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Янковської С.Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи: інспектора лейтенанта поліції УПП у Львівській області Кульчицького Романа Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1574300 від 30 вересня 2019 рокута закриття провадження у справі ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовною заявою щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1574300 від 30 вересня 2019 рокута закриття провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30.09.2019 року поліцейським УПП у Львівській області Кульчицьким Р.Я. відносно неї винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 1574300 від 30.09.2019 року за ч.1 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень .

Згідно постанови, вона 30.09.2019 року о 23 год. 46 х. у м. Львові на перехресті вулиць Городоька Чернівецька, керувала транспортним засобом Субару з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світала в темну пору доби та зупинившись на вимогу працівників поліції не увімкнула аварійну світлову сигналізацію, чим порушила п.31.4.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч.1 КУпАП.

Вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що вона не була зупинена працівниками поліції, які повідомили її про несправність її фар. Вона пояснила, що ,сідаючи вавтомобіль перевірила ого справність, однак поломка могла статись протягом їзди. Працівники поліції, нічого не пояснивши, попросили її документи та склали постанову, без її відома. Окрім того, під час зупинки її автомобіля фара працювала, однак працівники поліції запевнили її, що кілька хвилин до зупинки вони в неробочому стані, при цьому не надавши їй жодних доказів своїх тверджень. Також, їй не було роз`яснено прав, не надано можливості надати свої пояснення. Відтак, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 30.10.2019 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

Позивач в судове засідання не прибула, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 30.09.2019 року поліцейським УПП у Львівській області Кульчицьким Р.Я. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 1574300 від 30.09.2019 року за ч.1 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень .

Згідно постанови, вона 30.09.2019 року о 23 год. 46 х. у м. Львові на перехресті вулиць Городоцька Чернівецька, керувала транспортним засобом Субару з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світала в темну пору доби та зупинившись на вимогу працівників поліції не увімкнула аварійну світлову сигналізацію, чим порушила п.31.4.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч.1 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП,орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України,передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України,доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3ст. 286 КАС України,за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 30 вересня 2019 року, слід скасувати.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вказане питання належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи: інспектора лейтенанта поліції УПП у Львівській області Кульчицького Романа Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1574300 від 30 вересня 2019 року та закриття провадження у справі , задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК № 1574300 від 30.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь