Справа № 804/5408/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2020 року

Київ

справа №804/5408/16

адміністративне провадження №К/9901/42269/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Меридіан» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 (суддя Степаненко В.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 (судді: Чумак С.Ю. (головуючий), Гімон М.М., Юрко І.В.) у справі №804/5408/16 за позовом Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Меридіан» про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Лівобережна об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - позивач, контролюючий орган) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Меридіан» (далі - відповідач, Товариство) про стягнення податкового боргу у розмірі 55 308,95 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство не виконує вимоги чинного податкового законодавства щодо сплати податкового боргу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017, позов задоволено. Стягнуто кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство на користь державного бюджету в рахунок погашення податкового боргу з у сумі 55 308,95 грн.

4. Рішення судів обґрунтовано висновком про те, що за відповідачем рахується податковий борг, який в добровільному порядку Товариством не сплачений, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у сумі 55 308,95 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2017, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статі 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Меридіан» перебуває на обліку як платник податків у Лівобережній об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

За Товариством рахується податковий борг на загальну 55 308,95 грн, який виник у зв`язку із несплатою податкових зобов`язань по податковій декларації по земельному податку з юридичних осіб № від 16.02.2016, терміном сплати 30.06.2016 на суму 24 290,45 грн та терміном сплати 30.07.2016 на суму 24 290,45 грн, а також пені у розмірі 6 728,05 грн.

Наявність вказаного податкового боргу підтверджується наявною в матеріалах справи копією зворотного боку облікової картки платника податків.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що сплачені позивачем кошти платіжними дорученнями від 29.06.2016 № 84 і від 29.07.2016 № 97 в рахунок сплати зобов`язань, визначених в податковій декларації з плати за землю, контролюючим органом було зараховано в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів відповідно до їх черговості, а саме, в рахунок погашення боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 16.01.2015 № , що підтверджується копією зворотного боку облікової картки платника податків.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на неправомірність рішень судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на неврахування судами тієї обставини, що позивачем своєчасно сплачено податкові зобов`язання з земельного податку, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень та банківських виписок.

Вищевказані доводи є аналогічними доводам, що були вказані відповідачем у письмових запереченнях на позовну заяву та в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції.

9. Контролюючим органом відзив (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

11.2. Підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

11.3. Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

11.4. Підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

11.5. Пункт 56.11 статті 56.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

11.6. Пункт 57.1 статті 57.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

11.7. Пункт 59.1 статті 59.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

11.8. Пункт 59.5 статті 59.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

11.9. Пункт 87.9 статті 87.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

11.10. Пункт 95.1 статті 95.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

11.11. Пункт 95.2 статті 95.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

11.12. Пункт 95.3 статті 95.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

10.13. Пункт 287.3 статті 287

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

13. Нормами Податкового кодексу України встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

14. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

15. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

16. У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

18. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

19. Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що враховуючи наявність податкового боргу у Товариства, що підтверджено матеріалами справи, дотримання контролюючим органом порядку стягнення боргу (відповідачу направлено податкову вимогу), наявні всі підстави для стягнення з рахунків Товариства коштів в розмірі 55 308,95 грн.

20. Судами попередніх інстанцій обґрунтовано не взято до уваги посилання відповідача на те, що ним своєчасно сплачено податкові зобов`язання з плати за землю за травень та червень 2016 року, оскільки сплачені суми контролюючим органом у відповідності до вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України зараховані в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів відповідно до їх черговості, а саме, в рахунок погашення боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 16.01.2015 № . Таким чином, у зв`язку із вказаним зарахуванням плата за землю за травень-червень 2016 року залишилась непогашеною, у зв`язку з чим у позивача наявний податковий борг.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 16.01.2015 № є узгодженим, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 у справі № 804/2105/15, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «ВКФ «Меридіан» про визнання вказаного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування. Посилання відповідача в касаційній скарзі на відсутність вказаного судового рішення в матеріалах справи не спростовує факту його наявності, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 у справі №804/2105/15 наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua/Review/53363943.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, що регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Меридіан» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 слід залишити без задоволення.

22. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

23. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Меридіан» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі №804/5408/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду