Справа № 200/14866/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 р. Справа№200/14866/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі позивачка, ОСОБА_2 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області), про зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області виключити з інтегрованої картки платника податків самозайнятої особи ОСОБА_3 нарахування з єдиного соціального внеску у сумі 21 016,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Позивачка з 13.02.2012 перебувала на обліку, як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат), платник податків за основним місцем обліку у Слов`янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

З 16.02.2012 позивачку зареєстровано платником єдиного внеску, як особу, що провадить незалежну професійну діяльність з категорією застрахованої особи «230».

27 грудня 2016 року позивачка зупинила адвокатську діяльність, що підтверджено Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України.

Однак, відповідачем протиправно прийнято відносно позивачки вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 14.05.2019 № Ф-16792947 на суму 21 016,54 грн. станом на 30.04.2019. У подальшому, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 200/9517/19-а вказана вимога визнана протиправною та скасована.

Позивачка 02.12.2019 звернулася до відповідача зі зверненням щодо виконання рішення суду та коригування відомостей в інтегрованій картці платника зі сплати єдиного внеску. У відповідь податковим органом у задоволенні такого відмовлено, з мотивів того, що резолютивна частина рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 200/9517/19-а не містить рішення про скасування та вилучення з ІКП ОСОБА_2 автоматичних нарахувань з єдиного внеску.

В обґрунтування правової позиції позивачка посилається на наказ Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні до суду не зверталися.

21 січня 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області надало відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це таким.

Позивачці нараховано ЄСВ за період провадження незалежної професійної діяльності, а відповідно до положень Закону № 2464 платники зобов`язані сплачувати такий своєчасно та у повному обсязі, незалежно від фінансового стану.

Положення Закону № 2464 та Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 передбачено випадки списання суми недоїмки з ЄСВ, однак жодна із обставин, що зазначені у вказаному законі та інструкції, у рішенні Донецького окружного адміністративного суду не зазначені.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.11.2018 справа № 805/257/18.

Суд, вирішуючи питання прийняття до розгляду відзиву ГУ ДПС у Донецькій області, підписаного представником за довіреністю, виходить з такого.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII.

Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Абзац 4 ст. 131-2 Конституції України.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Стаття 12 КАС України.

1. Адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

2. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

5. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

6. Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

Частина 3 ст. 43 КАС України. Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника. (Частина 4 ст. 55 КАС України (в редакції Закону № 390-IX від 18.12.2019))

Частина 2 ст. 57 КАС України.

2. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Стаття 59 КАС України.

1. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

3. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що дана справа є справою незначної складності, відповідно абз. 4 ст. 131-2 Конституції України, суд приймає відзив ГУ ДПС у Донецькій області.

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, суд встановив таке.

ОСОБА_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України (копія наявна у матеріалах справи), РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 травня 2019 року Головним управління ДФС у Донецькій області, на підставі статті 25 Закону № 2464 складено вимогу №Ф-167929-47 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальну суму 21 016,54 грн., у тому числі: 21 016,54 грн. недоїмка.

Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивачка звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 14 травня 2019 року № Ф-167929-47 у сумі 21 016,54 грн. та зобов`язання вилучити з інтегрованої картки платника податків самозайнятої особи нарахування з єдиного соціального внеску у сумі 21 016,54 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 200/9517/19-а позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-167929-47, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 14.05.2019 року №Ф-167929-47 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21016,54 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 27.11.2019.

Листом ГУ ДПС у Донецькій області від 17.12.2019 № 34389/10/05-99-55-33 у відповідь на звернення ОСОБА_2 від 02.12.2019 (вх. ГУ ДФС у Донецькій області від 05.12.2019 № 41258/10) повідомлено, що резолютивна частина рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 200/9517/19-а не містить рішення про скасування та вилучення з ІКП ОСОБА_2 автоматичних нарахувань з єдиного внеску. В іншій частині вказане рішення виконано, відповідну вимогу скасовано.

Відповідачем до суду надано витяг з ІКП ОСОБА_2 , чинний на час розгляду справи, з якого вбачається, що станом на 31.12.2018 за позивачкою обліковувалася недоїмка у розмірі 15 805,18 грн. За період з 21.01.2019 по 30.04.2019 внаслідок донарахувань розмір недоїмки склав 21 016,54 грн.

Факт обліковування вказаної недоїмки станом на час розгляду справи відповідачем не спростовувався.

Письмові докази, що містяться у матеріалах справи досліджені судом у порядку передбаченому ст. 211 КАС України.

Спір щодо фактичних обставин справи між сторонами відсутній.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин, суд має встановити чи наявний у відповідача правовий обов`язок (повноваження) та підстави, за встановлених фактичних обставин, здійснити корегування в ІКП позивачки шляхом виключення суми, визначеної у скасованій судовим рішенням вимозі про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ (предмет спору).

Крім того, необхідним є встановлення застосовності, у цілях даної справи, висновків Верховного Суду викладених у постанові від 27.11.2018 у справа № 805/257/18 та у рішенні Верховного Суду, ухваленого у зразковій справі № 812/292/18.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Частина 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 затверджено «Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». (далі Інструкція № 449)

Вказана інструкція затверджена відповідно до статей 4, 6, 7, 8, 10, 12, 25, пунктів 9-2 -9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375.

Пункт 6 розділу VI. «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 499. Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 19-1.1.10 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.04.2016 № 422 зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 20.05.2016 за № 751/28881 (далі Порядок № 422) передбачено, що цей наказ прийнято та затверджено відповідно до вимог Податкового кодексу України, з метою реалізації підпункту 19-1.1.10 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; (п.1 Розділ І. Загальні положення Порядку № 422).

ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків); (п. 2 ч. 1 «Порядок ведення інтегрованої картки платника», розділ ІI. «Інтегрована картка платника» Порядку № 422)

Пункт 4. Розділ V «Перенесення до ІКП визначених за результатами контрольно-перевірочної роботи сум грошових зобов`язань, податкових, митних та інших платежів та методи контролю відповідності показників результатів контрольно-перевірочної роботи даним ІКП» Порядку № 422.

1. Працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є:

ухвала суду про відкриття провадження;

рішення суду, прийняте по суті.

4) інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано»).

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано» при частковому скасуванні.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.

Інформація, внесена та збережена відповідальними працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Враховуючи викладене, суд вважає що наведені положення законодавства України у повній мірі регламентують дії податкового органу у випадку скасування у судовому порядку, зокрема, вимоги про сплату ЄСВ, наслідком таких дій є те, що в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування суми не проводиться.

Також суд бере до уваги таке.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2018 справа № 816/2042/16, у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Отже, відображення відповідачем в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати, зокрема єдиного внеску, створює наслідки для фінансового стану позивача, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача внести інформацію в інтегровану картку позивача про відсутність податкового боргу з відповідного податку (наприклад, постанови Верховного Суду від 20.02.2018 справа № 826/6810/16, від 19.11.2018 справа № 810/5997/15).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що судове рішення, яке набрало законної сили та яким скасовано, зокрема, відповідну вимогу є підставою для внесення змін в ІКП платника.

При цьому суд також бере до уваги правову позицію Першого апеляційного адміністративного суду, викладену у постанові від 04 грудня 2019 року справа № 200/7220/19-а: «Колегія суддів зауважує, що, а ні Податковий кодекс України, а ні вказаний Порядок не містить застережень щодо необхідності прямого судового зобов`язання для податкового органу здійснити дії щодо анулювання або списання податкового боргу, проте, дає право для самостійного корегування податкового боргу платника податків.

У контексті даної справи недоїмка на суму 21 016,54 грн. сформована на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 14.05.2019 № Ф-16792947 станом на 30.04.2019.

Вказана вимога скасована рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 200/9517/19-а, яке набрало законної сили 27.11.2019.

Так, судом у справі № 200/9517/19-а встановлено, що право на заняття адвокатською діяльність зупинено на підставі заяви позивачки з 27.12.2016. Згідно інтегрованої картки платника податків позивачки, недоїмка з єдиного внеску сформувалася за період з 19.04.2018 року по 19.04.2019 року.

Підставою для скасування такої стало встановленням судом факту не здійснення позивачкою адвокатської діяльності з 27.12.2016 та не отримування доходу від такої діяльності, оскільки остання не мала усіх визначених законом підстав для здійснення адвокатської діяльності.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (частина 4 ст. 78 КАС України)

Щодо арґументів ГУ ДПС у Донецькій області про необхідність врахування судом висновків від 27.11.2018 справа № 805/257/18 та рішенні Верховного Суду ухваленого у зразковій справі № 812/292/18.

Верховним Судом у постанові від 27.11.2018 справа № 805/257/18 зазначено таке:

«Оцінюючи спір у цій частині суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про списання єдиного внеску у розмірі 2 309 145,83 грн., що обліковується у Покровській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області станом на 31 грудня 2016 року за кодом бюджетної класифікації 71010000, не встановивши склад недоїмки, не дослідивши її структуру відповідно до даних обліку та наслідків для застрахованих осіб (том 1 арк. справи 127).

Суди попередніх інстанцій обмежились посиланням на те, що положення пункту 9-4 розділу 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є діючими та передбачають звільнення позивача від сплати єдиного внеску за умови дотримання відповідної процедури - надання документу, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення АТО, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, а саме сертифікату ТПП України. При цьому судами не здійснений буквальний аналіз цієї норми та аналіз наявності усіх обов`язкових умов передбачених для її реалізації, зокрема не враховані правові позиції та застереження викладені в рішенні Верховного Суду ухваленого у зразковій справі №812/292/18.»

У свою чергу у рішенні Верховного Суду ухваленого у зразковій справі № 812/292/18 зазначено, що ознаками цих типових справ є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

Водночас Верховним Судом відмічено, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Тобто, перелічені висновки Верховного Суду застосовні у справах про визнання протиправними та скасування вимог про сплату недоїмки з ЄСВ з підстав передбачених пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

Крім того у справі № 805/257/18 предметом позову визначено зобов`язання списати безнадійний податковий борг та заборгованість з єдиного внеску. Безнадійність виникнення та підтвердження податкового боргу позивачем у вказаній справі доводилася наявністю форс-мажорних обставин шляхом надання податковому органу сертифікату Донецької Торгово-промислової палати.

Тобто фактичні обставини, правова мотивація та спосіб захисту (зобов`язання виключити/відкорегувати дані в ІКП) даної та вище вказаної справи є абсолютно відмінними, як за фактичним складом, так і правовим регулюванням.

Суд наголошує, що предметом даної справи не є зобов`язання списати безнадійну заборгованість з ЄСВ на підставі пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, а зобов`язання виключити з інтегрованої картки платників податків самозайнятої особи ОСОБА_3 нарахування з єдиного соціального внеску у сумі 21 016,54 грн., внаслідок набрання законної сили судовим рішенням. Даним рішенням встановлено не здійснення позивачкою з 27.12.2016 адвокатської діяльності (зупинення) та не отримування доходу від такої діяльності, оскільки остання не мала усіх визначених законом підстав для здійснення адвокатської діяльності.

У даному контексті доцільним є процитувати висновок Верховного Суду викладений у постанові від 05 листопада 2018 року справа №820/1538/17: «Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що з 26.12.2016 позивач не здійснював адвокатської діяльності та не отримував доходу від такої діяльності, оскільки не мав усіх визначених законом підстав для здійснення адвокатської діяльності, що свідчить про відсутність обов`язку сплати єдиного внеску у нього як самозайнятої особи в розумінні законодавства про зайнятість населення».

Щодо способу захисту.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (частина 5 ст. 242 КАС України)

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року справа № 21-1465а15 констатував, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2018 року справа №802/1634/15-а зазначив: «Такий спосіб захисту порушених прав платника податків як внесення змін до його інтегрованої картки є ефективним, повністю відновлює порушені права та інтереси платника податків.

При цьому суд касаційної інстанції враховує, що з 10.06.2016 набув чинності новий Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, в якому визначено, що у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС.»

Аналогічне викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року справа №816/2220/17.

Ґрунтуючись на викладеному, суд встановив, що належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_2 (вид бюджету 70 (цільові фонди); код класифікації доходів бюджету 71040000), шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску станом на 30.04.2019 у розмірі 21 016,54 грн.

Також суд звертає увагу, що позивачка не просила визнати дії/бездіяльність податкового органу протиправними, зі свого боку суд зазначає, що констатації чи спростування відповідного факту не створює для позивачки ефективного захисту стверджуваного порушеного права.

Судові витрати здійснені позивачем у справі підлягають відшкодуванню через стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. (ч. 1 ст. 139 КАС України)

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 139, 242, 244-250, 255, 258, 262 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_1 (вид бюджету 70 (цільові фонди); код класифікації доходів бюджету 71040000), шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску станом на 30.04.2019 у розмірі 21 016,54 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2020 року.

Суддя І.В. Буряк