Справа № 500/264/20
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/264/20

27 січня 2020 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Хрущ В.Л., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Приватного акціонерного товариства "Тернопільавтогосп" до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до вимог частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає вона вимогам статей 160, 161, 172 КАС України.

Разом з тим, позовна заява не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, з огляду наступне.

Так, відповідно до вимог пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви суд роз`яснює позивачу, що зміст позову - це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме - звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення. Через це зміст позовних вимог має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення (його номер, дату тощо) суб`єкта владних повноважень, які порушили її права, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права, оскільки це визначатиме предмет доказування у справі.

В порушення наведених положень процесуального закону позивачем не зазначено чіткого змісту позовних вимог, а саме дати, номера рішення, яке оскаржується.

Позивачем не зазначено також і періодів, за які призначено відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 13 Закону України про "Пенсійне забезпечення", згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії.

Також відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, окрім як зазначення, що « ОСОБА_1 не працював у позивача на умовах та періодах, які би покладали обов`язок на позивача відшкодувати виплату пенсії цій особі ( ОСОБА_1 ) як таку, що призначена на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з частинами першою, четвертою, сьомою статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо додаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів); до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (частини перша-друга статті 79 КАС України).

Однак, в порушення зазначених вимог чинного процесуального законодавства, -позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі копії оскаржуваного рішення.

Не надано суду позивачем і будь-яких розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, що підлягають відшкодуванню.

Не додано також і інших документів, що слугували передумовою для прийняття оскаржуваного рішення.

У поданій позивачем позовній заяві відсутній перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Тому, позивачу необхідно надати до суду належні, достатні, допустимі та достовірні докази, які можуть бути прийняті судом для обґрунтування заявлених ним позовних вимог.

У відповідності до частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України - учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.07.2018 року у справі №2а-2139/11/1370 (адміністративне провадження №К/9901/1138/18) вказує на необхідність долучення до матеріалів справи належним чином засвідчених письмових доказів на обґрунтування позовної заяви.

Тобто, при подані позивачем до суду документів, як доказів, йому необхідно також здійснити засвідчувальний надпис на кожному аркуші світлокопії документів згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Також позивачем, який є юридичною особою, до суду подано лише один примірник позовної заяви (без жодного документу, як доказу на обґрунтування позовних вимог), при цьому іншого примірника - для відповідача, як це передбачено частиною 1 статті 161 КАС України - не подано.

Таким чином, позивачу також необхідно подати до суду примірник позовної заяви та копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Окрім того, відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення вимог п.11 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві власне письмове підтвердження Приватного акціонерного товариства «Тернопільавтогосп» відсутності подачі ним іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав - відсутнє.

Також, згідно з частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

При визначені характеру адміністративного позову слід враховувати Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України", з якого слідує, що за практикою Європейського суду з прав людини - вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна як фізичної, так і юридичної особи, та яким визначено суми відповідних стягнень податків, зборів, штрафних санкцій, пені тощо, - є майновою.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру - є, в тому числі, вимоги щодо визнання протиправними рішень про визначення грошових зобов`язань, про стягнення адміністративно - господарських та інших штрафних санкцій тощо, тобто, рішень, безпосереднім наслідком яких є втручання до майнових прав конкретної особи та наслідком яких може стати зміна складу майна такої особи.

З огляду на зазначене, заявлена позивачем позовна вимога про визнання протиправним рішення про відшкодування Приватним акціонерним товариством «Тернопільавтогосп» виплат пенсії, - носить майновий характер, оскільки стосується його майнових прав та наслідком яких може стати зміна складу майна позивача.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

При цьому пунктом 3 частини другої статті 4 даного Закону передбачено наступні ставки судового збору за подання позову, який подано до адміністративного суду юридичною особою:

- за подання адміністративного позову майнового характеру - 1,5 розмір ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" - з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2102,00 гривні.

Таким чином, враховуючи наведені приписи чинного законодавства, Приватному акціонерному товариству «Тернопільавтогосп» слід було сплатити судовий за ставками, встановленими для позовних вимог майнового характеру, а саме: - 1,5 розміру від заявленої ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102,00 грн.).

Однак, до позовної заяви позивачем не долучено документу (оригіналу квитанції чи платіжного доручення), які підтверджують сплату ним судового збору за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 2102,00 грн. - на визначений рахунок для його перерахування, що не відповідає вимогам частини третьої статті 161 КАС України.

Не подано позивачем і документів, які б свідчили про наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Водночас, у відповідності до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Як слідує із змісту позовної заяви, позивач про порушення його прав, що полягало у призначенні відшкодуванні пенсії в порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 , який на думку позивача не працював на умовах та періодах які б покладали обов`язок відшкодування виплати пенсії, дізнався у серпні 2019 року.

Поряд з цим, позивачем не визначено точної дати та не надано документального підтвердження того, коли саме позивач був повідомлений про необхідність відшкодовувати пенсію, призначену на пільгових умовах в порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 , так само як позивачем суду подано не було і жодних документів із визначенням періодів, за який позивачу необхідно здійснити таке відшкодування.

Стаття 122 КАС України встановлює строк звернення до адміністративного суду.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, процесуальний закон - передбачає початок перебігу строку звернення до суду - саме із дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Відтак, згідно із частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Неконкретизоване посилання у позовній заяві на місяць, у якому позивач, нібито дізнався про необхідність відшкодувати відповідні розмір пенсії відшкодовувати, - не дає суду змоги достовірно встановити коли саме позивач дізнався про порушення своїх прав та, встановити, чи звернувся позивач до суду в межах визначених законодавством строків.

У відповідності до частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу слід уточнити дату з моменту якої він дізнався про порушення своїх прав, а також - надати докази, які дадуть суду змогу встановити чи поданий позов у строк, встановлений законом.

Якщо ж звернення позивача відбулось поза межами такого строку - позивачу слід зазначити поважність причин пропуску такого строку та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Відтак, відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (пункт 2 частини другої статті 169 КАС України).

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Недоліки позовної заяви необхідно усунути шляхом зазначення наступної інформації та подання до суду наступних документів:

- заяви про уточнення позовних вимог (разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи), де вказати повні відомості про рішення суб`єкта владних повноважень (дата і номер рішення, найменування суб`єкта, який прийняв рішення), яке позивач просить суд визнати протиправним та скасувати;

- належним чином засвідчених копій оскаржуваного рішення, а також всіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; копії таких документів подаються у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- уточнення дати з якої позивач дізнався про порушення своїх прав - з наданням документального підтвердження;

- у разі пропуску звернення до суду - подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, наведенням підстав для поновлення такого строку та поданням документального підтвердження таких обставин;

- оригіналу документу про сплату судового збору за подання до суду позову майнового характеру за реквізитами Тернопільського окружного адміністративного суду:

- УК у м.Тернополi/м.Тернопiль/22030101

- код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977726

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

- код банку отримувача (МФО) 899998

- рахунок отримувача UA4019751

- код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тернопільський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись статтями 94, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Тернопільавтогосп" - залишити без руху.

2. Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.