Справа № 186/4/20
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/4/20
Провадження №2-а/0186/9/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого сержанта поліції Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Топчія І.С. про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2019 року, який надійшов в провадження суду 03 січня 2020 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 грудня 2019 року відносно нього відповідачем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №290137, якою визнано його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП і накладено штраф 340 гривень. Згідно постанови, він, керував транспортним засобом "ФОРД ТРАНЗІТ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому, 23 грудня 2019 року о 15:41 годині на 1.1.11.08 437 км, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив П.31.3.б.

Вважаю, постанову незаконною, оскільки в ст.14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Аналогічна норма передбачена п. 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Частиною 3 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. "б" п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи, (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137 "Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу" та ст.35 Закону України "Про дорожній рух" передбачена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 т. із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС 073001 автомобіля "FORD TRANSIT", реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазначено, що тип автомобіля Вантажно- пасажирський автомобіль В, та вказано 5 місць крім водія. Також, зазначено, що маса автомобіля 3500кг.

Згідно з вимогами УКТЗЕД (української класифікації товарів зовнішньо економічної діяльності) моторні транспортні засоби поділяються на:

а) пасажирські, які в залежності від кількості місць для сидіння, класифікуються у товарних позиціях 8702 або 8703 за УКТЗЕД:

б) вантажопасажирські, що класифікуються у товарній позиції 8703 за УКТЗЕД:

в) вантажні, що класифікуються в товарній позиції 8704 за УКТЗЕД:

До товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД відносяться легкові автомобілі та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних

транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі - фургони та гоночні автомобілі.

Легкові автомобілі за своєю конструкцією та обладнанням призначені для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки із числом місць для сидіння не більше дев`яти, включаючи водія.

Вантажопасажирські автомобілі мають максимально 9 місць для сидіння (включаючи водія), внутрішній простір яких без конструктивних змін може використовуватись для перевезення як людей, так і вантажів.

До вантажопасажирських моторних транспортних засобів (багатоцільові транспортні засоби) товарної позиції 8703 за УКТЗЕД відносяться моторні транспортні засоби, що мають замкнутий внутрішній простір, який включає одну зону для водія та пасажирів і другу зону, яка може бути використана для перевезення як пасажирів, так і вантажів без конструктивних змін салону з повною масою транспортного засобу не більш як 5 т, наприклад, автомобілі з кузовом типу "фургон", "універсал", "хетчбек", деякі автомобілі з кузовом типу "пікап" тощо). Згідно Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 "Засоби транспортні дорожні" транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії "В".

Згідно ПДР, які у відповідності з Законом "Про Дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України, в пункті 31.4.1 присутня класифікація транспортних засобів по типам:

1. Легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажів

2. Автобуси

3. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 12т включно

4. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 12т

5. Автопоїзди, тягачами яких є легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажу.

6. Автопоїзди, тягачами яких є вантажні автомобілі.

Крім того Листом від 16 січня 2012 року N 4/14-К-23 Управління Державтоінспекції МВС України роз`яснює, що автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки, є легковим та, відповідно до ст. 35 Закону України "Про Дорожній рух", обов`язковому технічному контролю не підлягають (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку). Даний транспортний засіб не використовується для роботи в якості таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку.

Таким чином, автомобіль "FORD TRANSIT", номерний знак НОМЕР_1 за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки із числом місць для сидіння не більше дев`яти, включаючи водія, є легковим автомобілем, який, відповідно до положень ст.35 ЗУ «Про дорожній рух», Постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137 «Про порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Просить суд скасувати постанову серії ДП18 № 290137 від 23 грудня 2019 року, винесену відповідачем про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ч.3 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити, звернувши особливу увагу на класифікатор транспортного засобу, так як його автомобіль є пасажирсько-вантажним.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову, також надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що 23 грудня 2019 року о 15 год. 41 хв. на 437км. а/д Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя ОСОБА_2 Д ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "ФОРД ТРАНЗІТ" н.з, НОМЕР_1 , був зупинений відповідачем. Приводом для зупинки транспортного засобу слугувало те, що водій, керуючи автомобілем, рухався з непристебнутим ременем безпеки, чим порушував п.2.3.в ПДР України. Зупинивши автомобіль, співробітник негайно підійшов до водія, привітався, виразно назвав свої дані, причину зупинки. Водій ОСОБА_1 порушення п.2.3.в ПДР України не заперечував та висловлював пояснення у свій захист неаргументовано.

Після чого, відповідач перевірив наявність документів водія та здійснив огляд транспортного засобу і було встановлено, що водій не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП. Після чого, відповідач, розглянувши адміністративну справу, всебічно вивчив обставини, склав відносно ОСОБА_1 постанову ДП18 №290137, за порушення п.31.3.б ПДР України, під час складання якої бесіди на будь які сторонні теми взагалі не велись. Відповідно ст. 285 КУпАП копія постанови після складання та ознайомлення, була надана Терещенку І.Д. негайно.

Вивчивши зміст адміністративного позову ОСОБА_1 , встановлено, що зазначений громадянин, як аргумент у свій захист, наводить інформацію про те, що даний транспортний засіб відноситься до легкових автомобілів, але із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що даний транспортний засіб належить до типу Вантажно-пасажирський-В.

У відповідності до ст. 35 Закону України Про дорожній рух та Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого постановою КМ України від 30 січня 2012 року №137, з 01 січня 2013 року в Україні було запроваджено процедуру обов`язкового технічного контролю транспортних засобів.

Відповідно до положень вказаного закону транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції МВС України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Разом з цим, необхідно зазначити, що згідно ч.1 ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно ч.1 ст. 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи зазначене вище, дії старшого сержанта поліції Топчій І.С. є без суперечливими та доказаними.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивачем до адміністративного позову додано копію постанови, яку йому було вручено відповідачем.

Згідно вказаної постанови, його притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.121 КУпАП за те, що він 23 грудня 2019 року о 15:41 годині на 1.1.11.08 437 км керував транспортним засобом "ФОРД ТРАНЗІТ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив П.31.3.б ПДР України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В ст.14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № №353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічна норма передбачена п. 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Частиною 3 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. "б" п. 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи, (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137 "Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу" та ст.35 Закону України "Про дорожній рух" передбачена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 т. із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС НОМЕР_3 автомобіля "FORD TRANSIT", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, зазначено, що тип автомобілю «вантажно-пасажирський автомобіль В», та вказано, що повна маса автомобіля 3 500 кг, 5 місць крім водія.

Відповідно до класифікації тип «В» відноситься до легкового транспорту.

Згідно з вимогами УКТЗЕД (української класифікації товарів зовнішньо економічної діяльності) моторні транспортні засоби поділяються на:

а) пасажирські, які в залежності від кількості місць для сидіння, класифікуються у товарних позиціях 8702 або 8703 за УКТЗЕД;

б) вантажопасажирські, що класифікуються у товарній позиції 8703 за УКТЗЕД;

в) вантажні, що класифікуються в товарній позиції 8704 за УКТЗЕД;

До товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД відносяться легкові автомобілі та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.

Легкові автомобілі за своєю конструкцією та обладнанням призначені для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки із числом місць для сидіння не більше дев`яти, включаючи водія.

Вантажопасажирські автомобілі мають максимально 9 місць для сидіння (включаючи водія), внутрішній простір яких без конструктивних змін може використовуватись для перевезення як людей, так і вантажів.

До вантажопасажирських моторних транспортних засобів (багатоцільові транспортні засоби) товарної позиції 8703 за УКТЗЕД відносяться моторні транспортні засоби, що мають замкнутий внутрішній простір, який включає одну зону для водія та пасажирів і другу зону, яка може бути використана для перевезення як пасажирів, так і вантажів без конструктивних змін салону з повною масою транспортного засобу не більш як 5 т, наприклад, автомобілі з кузовом типу "фургон", "універсал", "хетчбек", деякі автомобілі з кузовом типу "пікап" тощо).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що автомобіль "FORD TRANSIT", номерний знак НОМЕР_1 за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки із числом місць для сидіння не більше п`яти, включаючи водія та є легковим автомобілем, який, відповідно до положень ст.35 ЗУ «Про дорожній рух», Постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137, «Про порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2019 року серії ДП18 №290137 є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Топчія Івана Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2019 року - задовільнити.

Скасувати постанову серії ДП18 №290137 від 23 грудня 2019 року, винесену поліцейським Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Топчієм Іваном Сергійовичем відносно ОСОБА_1 , згідно якої останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.3 ст.121 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Янжула.