Справа № 205/5031/19(2-а/205/120/19)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 205/5031/19(2-а/205/120/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року у справі №205/5031/19(2-а/205/120/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної поліції № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Саченка А.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с. 16-19) до інспектора Сектору реагування патрульної поліції № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Саченка А.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 №369776 від 29 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на безпідставність накладення на позивача штрафу за порушення Правил дорожнього руху з огляду на те, що при розгляді справи, інспектор автомобіль не оглядав, вимірювання на відповідному габаритно-ваговому контрольному пункті не проводив. Докази перевезення позивачем великовагового вантажу ширина якого перевищує 2,6 метра без відповідного узгодження з органами Національної поліції відповідач не надав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично зводиться до доводів адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 2019 року о 06 годині 15 хвилин інспектором Сектору реагування патрульної поліції № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Саченко А.О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 №369776 від 29 травня 2019 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. відповідно до ст.132-1 КУпАП України.

Підставою для складення означеної постанови став встановлений відповідачем факт, що позивач ОСОБА_1 29 травня 2019 року о 06 годині 15 хвилин, на автошляху Н-02, перевозив автомобілем DAF XF 105.460, номер держреєстрації НОМЕР_1 , з причепом TAD Classic 30-3, номер держреєстрації НОМЕР_2 , негабаритний вантаж (сівалку Kinze 3600), ширина якого перевищує 2,6 метра без відповідного дозволу Національної поліції, який дозволяє перевезення вантажу саме такої ширини (а.с. 6).

Позивач проти вчинення ним означеного вище адміністративного правопорушення заперечує, вказує на безпідставність застосованого адміністративного стягнення.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають зокрема справи про адміністративні правопорушення: правил перевезення вантажу.

Приписами ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме здійснення перевезення вантажу, ширина якого перевищує 2,6 м.

Матеріали справи не містять жодних доказів проведення патрульним поліцейським будь-яких замірів ширини великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення, яким керував позивач.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в оскаржуваній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а у справі відсутній такий відеозапис та будь-які належні та допустимі докази, якими підтверджується вчинення позивачем порушення ПДР України.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, оскільки вина позивача не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 229, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року у справі №205/5031/19(2-а/205/120/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної поліції № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Саченка А.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову винесену інспектором Сектору реагування патрульної поліції № 1 Козятинського відділу поліції Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Саченко А.О. про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 №369776 від 29 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО 18 №369776 від 29 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак