Справа № 280/5079/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
03 лютого 2020 року Справа № 280/5079/19 :

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі №280/5079/19 був задоволений адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Визнано протиправною та скасовано постанову від 05.09.2019 №12 ДФС-ФС, прийняту заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О., про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1251900,00 грн.

Також у судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення.

Зазначене клопотання судом було задоволено та призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 08 січня 2020 року на 16 год. 30 хв.

Частиною 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

08.01.2020 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх.№720). У вказаній заяві представник позивача зазначив, що при поданні адміністративного позову та заяви про забезпечення позову позивачем - ОСОБА_1 сплачений судовий збір на загальну суму 10181,30 грн. (1921,00 грн.+7684,00 грн.+576,30 грн.). Також позивачем булу понесені витрати, пов`язані з наданням йому правничої допомоги на суму 17000,00 грн. До заяви представником позивача були додані: додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 25.08.2019; акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 27.12.2019; квитанція від 27.12.2019.

08.01.2020 від Головного управління Держпраці у Запорізькій області надійшло клопотання (вх.№550) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В клопотанні представник відповідача зазначив, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу не підтверджений належними письмовими доказами. Також до заяви не надано детальної інформації щодо фактично виконаної правової роботи та часу витраченого адвокатом, відсутні докази, що саме таку кількість годин було витрачено на роботу. Сума, що зазначена адвокатом як плата за участь у судовому засіданні не співмірна зі складністю справи та значно відрізняється від витрат на правову допомогу по аналогічним справам в даному регіоні. Просить суд зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

В судове засідання представники сторін не з`явились, в зв`язку з чим, з урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України, розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних доказів.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час розгляду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 10181,30 грн., що підтверджується квитанціями: №45190102 від 15.10.2019 на суму 1921,00 грн. (а.с.3), №45566095 від 29.10.2019 на суму 7684,00 грн. (а.с.4), №46367424 від 29.11.2019 на суму 576,30 грн. (за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена) (а.с.117).

Таким чином сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що з метою отримання професійної правничої допомоги, 25.08.2019 позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Дедер Юрієм Олександровичем (а.с. 134-135).

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 25.08.2019, винагорода (гонорар) адвоката за надання правової допомоги за даним договором визначена сторонами наступним чином: 800,00 грн, за одну годину роботи адвоката та 3000,00 грн. за один судодень при представництві адвокатом інтересів у суді першої інстанції.

Після ухвалення рішення суду, 27.12.2019 між адвокатом та Шатохіним О.А. укладено Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги, відповідно до умов п.7.2 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 25 серпня 2019 року.

Відповідно до вказаного Акту та детального розрахунку робіт (наданих послуг) кількість витраченого часу адвокатом на професійну правничу допомогу в адміністративній справі складаються з 10 годин робіт та представництва інтересів у 3 судових засіданнях (03.12.2019, 12.12.2019, 26.12.2019).

Згідно з актом прийому-передачі наданої правничої допомоги від 27.12.2019 року, розмір виплати адвокату склав 17000 грн (10 годин х 800 грн. та 3000 грн. х 3 судодні).

Відповідно до квитанції від 27.12.2019 адвокатом Дедер Ю.О. прийнято від ФОП ОСОБА_1 готівкою 17000,00 грн.

Суд зазначає, що адвокат Дедер Ю.О. був присутнім в підготовчих засіданнях 03.12.2019, 12.12.2019 та в судовому засіданні 26.12.2019, що підтверджується протоколами засідань за зазначені дати. Враховуючи, що представник позивача проживає в іншому місці, з якого він і приїжджав у підготовчі та судове засідання, а потім повертався обратно, то сума витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. за судодень є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується іншої частини витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 27.12.2019 представником позивача були надані наступні послуги:

- ознайомлення з документами та їх аналіз, надання консультації зі складання позовної заяви; кількість витраченого часу 2 години; вартість 1600,00 грн.;

- пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва клієнта у судових засіданнях; кількість витраченого часу 3 години; вартість 2400,00 грн.;

- ознайомлення з відзивом відповідача на позовну заяву та його правовий аналіз; кількість витраченого часу 1 година; вартість 800,00 грн.;

- консультація зі складання заяви про забезпечення позову; кількість витраченого часу 2 години; вартість 1600,00 грн.;

- консультації зі складання відповіді на відзив відповідача; кількість витраченого часу 2 години; вартість 1600,00 грн.

Однак, позовна заява, відповідь на відзив та заява про забезпечення позову підписані безпосередньо позивачем, всі документи додані до позову завірені також позивачем. Документальні докази того, що представник позивача надавав вищезазначені послуги з правничої допомоги в матеріалах справи відсутні.

Також слід зазначити, що згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді даної заяви суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в справі «Неділенько та інші проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В даному випадку представник позивача не довів, що фактично надавав правничі послуги зі складання будь-яких заяв чи клопотань по даній справі.

Таким чином, вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, в цій частині, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032; ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10181,30 грн. (десять тисяч сто вісімдесят одна гривня 30 копійок) та судові витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 9000,00 грн. (дев`ять тисяч гривен 00 копійок).

В іншій частині заяви про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль