Справа № 640/1423/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 січня 2020 року м. Київ № 640/1423/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнати протиправним дії та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправними дії МВС України щодо ненадання конретної інформації та доказів на обґрунтування рішення відповідача МВС України про що запитувалась у запиті від 14.06.2019 та від 24.07.2019;

2) визнати протиправним включення відповідачем МВС України до «списку працівників Головного управління МВС України в місті Києві, які брали участь у затриманні осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Законів України, складали та/або своєю дією сприяли складанню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлення про підозру в учиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності згідно із Законами, проводили слідчі та оперативні дії стосовно осіб, звільнений від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Законів» № 56. Капітан міліції Дроваль Ростислав Васильович, інспектор сектору автомобільно-технічної інспекції відділу ДАІ з обслуговування Святошинського району, підпорядкованого Головному управлінню;

3) зобов`язати відповідача МВС України виключити із «списку працівників Головного управління МВС України в місті Києві, які брали участь у затриманні осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Законів України, складали та/або своєю дією сприяли складанню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлення про підозру в учиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності згідно із Законами, проводили слідчі та оперативні дії стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Законів» № 56. Капітан міліції Дроваль Ростислав Васильович, інспектор сектору автомобільно-технічної інспекції відділу ДАІ з обслуговування Святошинського району, підпорядкованого Головному управлінню;

4) зобов`язати відповідача МВС України спростувати інформацію як недостовірну щодо ОСОБА_1 , яку відповідач МВС України направив листом від 07 червня 2019 року № 18/1-3784 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до частин 1, 6 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 4 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суд дійшов висновку про те, що у позові об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що не допускається згідно з ч. 6 ст. 21, ч. 4 ст. 172 КАС України.

Так, вимоги № 1, 2 та 3 до Міністерства внутрішніх справ України підлягають розгляду адміністративним судом відповідно до ст. 19 КАС України.

Водночас, вимога № 4 до Міністерства внутрішніх справ України про зобов`язання спростувати інформацію, як недостовірну, щодо ОСОБА_1 , яку відповідач МВС України направив листом від 07 червня 2019 року № 18/1-3784 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки спростування недостовірної інформації належить розглядати в порядку ЦПК України.

Відповідно до частини першої, четвертої, п`ятої статті 277 Цивільного кодексу України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Зі змісту науково-практичного коментаря до статті 277 Цивільного кодексу України вбачається, що спеціальний порядок спростування недостовірної інформації передбачений для випадків, коли ця інформація набула поширення через документ, який прийняла (видала) юридична особа. У даному випадку документ, який містить в собі таку недостовірну інформацію, що порочить особисті немайнові права фізичних осіб, має бути відкликаний. Але такий спосіб не може бути визнаним достатнім. Тому, для повної реабілітації фізичної особи доцільно було б застосовувати ще й знищення такого документа (з метою запобігти подальшому поширенню цієї інформації), а також видання іншого документа, в якому дана інформація або спростовується, або викладена у правдивій формі.

Згідно з приписами пунктів 3, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

Відкриваючи провадження у справі, суд має з`ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб`єкт владних повноважень.

Окрім цього, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» з урахуванням положень статті 15 ЦПК та положень статей 1, 12 ГПК справи про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим, незалежно від суб`єктного складу, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються у порядку господарського судочинства. Справи про захист гідності, честі та ділової репутації розглядаються в порядку цивільного судочинства і в тому випадку, коли стороною є органи державної влади та/або органи місцевого самоврядування (суб`єкт владних повноважень).

Зазначене в сукупності дає підстави стверджувати, що спір в цій частині не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до цивільної юрисдикції.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Підстав для застосування положень ст. 172 КАС України щодо роз`єднання позовних вимог не має, оскільки вимоги, які не належить розглядати за правилами КАС України не можуть бути виділені в окреме провадження.

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень ст. 172 КАС України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу позивача на положення пункту 4 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, та з дотриманням вимог процесуального законодавства, наведених в ухвалі суду.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Суддя О.В. Патратій