Справа № 240/12462/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/12462/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування постанови та визнання незаконними дій,

встановив:

21 грудня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у якому просить:

- скасувати постанову від 7 грудня 2019 року про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн, виконавче провадження №58715806, відносно ОСОБА_1 ;

- визнати незаконними дії головного державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Дудар Н.Є.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що державним виконавцем винесена постанова про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду у частині незабезпечення можливості зустрічі батька з сином та ухилення від виконання рішення суду. Однак позивач вважає вказану постанову відповідача протиправною з тих підстав, що про заплановану зустріч батька з сином вона дізналась з оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 12 грудня 2019 року, крім того позивач зазначила, що перебувала на навчанні у м.Житомирі до 8 грудня 2019 року, а тому на час перевірки державного виконавця була відсутня за місцем проживання у м.Бердичеві 7 грудня 2019 року.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) учасників справи на 31 січня 2020 року на 15:00, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на адміністративний позов.

У судове засідання, призначене на 31 січня 2020 року на 15:00 позивач не прибула. У пункті 2 прохальної частини позовної заяви просила розгляд справи здійснювати без її участі (а.с.33). Крім того, разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд адміністративної справи без участі позивача (а.с.20).

У судове засідання, призначене на 31 січня 2020 року на 15:00 представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляд у справи був повідомлений вчасно та належним чином (а.с.38-39), про причини свого неприбуття до суду не повідомив. Вимоги ухвали суду від 20 січня 2020 року у частині надіслання відзиву на позовну заяву не виконав.

Зважаючи на викладене та керуючись приписами частини 3 статті 194, частини 9 статті 205, частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року у справі №756/3208/17 встановлено, що позов ОСОБА_2 (батька дитини) задоволено частково та визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дати народження, наступним чином:

- два вихідні дні (субота та неділя), з 19:00 год. п`ятниці або з 18:00 год. суботи до неділі 18:00 год. - за згодою між батьками. У разі неможливості побачень з дитиною у визначені дні, через хворобу дитини або робочими днями батька, надано можливість ОСОБА_2 провести зустріч у інші дні, за попередньою домовленістю батьків про час за дні зустрічі (за 1 (одну) добу до запланованої дати зустрічі);

- спільний відпочинок двічі на рік (під час зимових канікул або державних свят) терміном до 10 діб кожен, попередньо узгодивши деталі з матір`ю дитини - ОСОБА_1 ;

- спільне святкування дня народження дитини у календарний день народження або інший день (за домовленістю);

- необмежене особисте спілкування з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дати народження, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином;

- в день побачення із сином забирати його з дому або школи особисто, за згодою матері (а.с.11-17).

Умовою для побачення батька з дитиною, що визначена рішенням суду, є: попередня домовленість батьків про час за дні зустрічі за 1 (одну) добу до запланованої дати зустрічі.

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 випадково довідалась, що відносно позивача головним державним виконавцем Дудар Н.Є. Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління в Житомирській області винесено постанову про накладення штрафу. Цього ж дня позивач звернулась до головного державного виконавця з проханням надати оригінал даної постанови про накладення штрафу.

Постанову про накладення штрафу ВП №58715806 від 7 грудня 2019 року позивач отримала 12 грудня 2019 року у приміщенні Бердичівського міськрайонного відділу ДВС (а.с.8-10).

Відповідно до постанови про накладення штрафу, головним державним виконавцем Дудар Н.Є. встановлено, що 19 листопада 2019 року до Бердичівського відділу ДВС надійшла копія ухвали №756/3208/17 від 13 листопада 2019 року про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року.

Зі змісту ухвали встановлено, що у випадку недосягнення згоди між батьками стосовно всіх деталей побачень батька з дитиною, ОСОБА_2 позбавляється права можливості на прийняття участі у вихованні та спілкуванні зі своїм сином у спосіб, визначений резолютивною частиною рішення, оскільки протилежне не відповідає встановленим судом обставинам спору та нівелює функцію рішення суду, як механізму поновлення порушених прав, свобод чи інтересів, що є недопустимо.

4 грудня 2019 року до відділу ДВС надійшло клопотання від стягувана з проханням здійснити державним виконавцем перевірку виконання боржницею рішення суду. Стягувачем запропонована зустріч на 7 грудня 2019 року об 11:00 за адресою фактичного місця проживання боржниці та сина ОСОБА_4 .

Копія листа про заплановану зустріч завчасно направлена стягувачем поштовим листом боржниці, копію якого надано державному виконавцю.

Згідно з актом державного виконавця від 7 грудня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 не відчинила двері (або була відсутня) за адресою АДРЕСА_1 об 11:00, про причини не повідомила стягувача та державного виконавця. Телефонний зв`язок був відсутній у цей час з ОСОБА_1 Боржниця не забезпечила можливість зустрічі батька з сином та ухиляється від виконання рішення суду, у зв`язку з чим державний виконавець постановила накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700,00 грн на користь держави.

Не погоджуючись із вказаною постановою державного виконавця та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірної постанови).

Статтею 2 Закону №1404-VIII визначені засади виконавчого провадження, зокрема - верховенство права та законність.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з положеннями частини 1 та 2 статті 64-1 Закону №1404-VIII, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувана з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, постанова про накладення штрафу на боржника виноситься в тому випадку, якщо боржник без поважних причин не виконує вимог державного виконавця по виконанню рішення суду.

Як вказано у постанові про накладання штрафу від 7 грудня 2019 року ВП №58715806, складеної державним виконавцем, копію листа про заплановану зустріч завчасно направлено стягувачем поштовим листом боржнику. Копію поштового листа про направлення боржнику надано державному виконавцеві, однак про дану заплановану зустріч позивач дізналась лише з постанови про накладення арешту, а саме: 12 грудня 2019 року, коли отримала вказану постанову.

Офіційного листа про попередню заплановану зустріч ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дати народження, позивач не отримувала.

7 грудня 2019 року об 11 год. 00 хв., коли проводилась перевірка державним виконавцем ОСОБА_5 Н. ОСОБА_6 . стосовно виконання рішення суду, ОСОБА_1 перебувала на навчанні у Житомирському державному університеті імені Івана Франка, що підтверджує довідка про участь у сесії від 8 грудня 2019 року (а.с.18), у зв`язку з чим була відсутня 7 грудня 2019 року за місцем проживання у м. Бердичів.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довела правомірність позовних вимог, а відповідач, не довів, що постанова про накладення штрафу від 7 грудня 2019 року ВП №58715806 відповідає вимогам Закону України №1404-VIII, що підтверджено доказами, які перевірено судом, з огляду на зазначене позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн, які суд стягує з відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул.Європейська, 128, м.Бердичів, Житомирська область, 13300, ) про скасування постанови та визнання незаконними дій - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 7 грудня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн у виконавчому провадженні №58715806 відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 768,40 грн на відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін