Справа № 520/11797/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

23 січня 2020 р. Справа № 520/11797/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Василенко А.А.,

представника позивача - Чайковської А.В. (ордер Серія АХ №1006374 від 23.12.2019),

представника відповідача - Зеленохатова І.Е. (довіреність №4665/9/20-40-06-08 від 07.11.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, ) про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконною вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області №Ф-50464-17 від 21.03.2018 року зі сплати єдиного соціального внеску на суму 8447,58 грн. до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області №Ф-50464-17 від 21.03.2018 року зі сплати єдиного соціального внеску на суму 8447,58 грн. до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є особою, яка звільнена від сплати єдиного внеску в силу вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Виконуючи вимоги абзацу 5 частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач подав "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску", де вказав в таблиці "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування" - нуль. Однак, незважаючи на подання звіту, наявності пільг щодо сплати єдиного внеску видану Головним управлінням ДПС у Харківській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21 березня 2018 року №Ф-50464-17.

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області, надав відзив на позовну заяву, в якому не погодився з доводами позовної заяви, посилаючись на те, що самостійно визначені суми єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю, підлягають сплаті на загальних підставах та не можуть бути скасованими. З огляду на вищевикладене позивач вважає податкову вимогу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 07.11.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час на усунення недоліків позовної заяви.

18.11.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви, 20.11.2019 року відкрито провадження за загальними правилами, призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 24.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача - Чайковська А.В. (ордер Серія АХ №1006374 від 23.12.2019), у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Зеленохатов І.Е. (довіреність №4665/9/20-40-06-08 від 07.11.2019), згідно наданого до суду відзиву позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити через безпідставність.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Встановлені судом фактичні обставини справи полягають в наступному.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрований як суб`єкт господарювання з 05.04.2000 року за №0000242.

Як платник податків та зборів позивач перебуває на обліку в Лозівській державній податковій інспекції Лозівського управління Головного управління ДПС у Харківській області та є платником єдиного податку 2 групи з 05.04.2009 року.

Окрім того, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_3 серія НОМЕР_2 , виданим 11.06.2018 року (а.с. 11).

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що 08.02.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надав до Лозівської ДПІ звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб за 2017 рік за формою №Д5.

Згідно з вказаним звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2017 рік, позивач самостійно визначив суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 8448,00 грн. (а.с.56-58).

Як встановлено судом, із відомостей наявних в обліковій картці Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , станом на 09.02.2018 (кінцевий строк сплати єдиного соціального внеску), виник борг (недоїмка) з єдиного соціального внеску у сумі 8447,58 грн. (а.с. 51)

На підставі чого, Головним управлінням ДФС у Харківській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-50464-17 від 21.03.2018 зі сплати єдиного внеску в сумі 8447,58 грн. (а.с. 14).

Відповідно до наявного у матеріалах справи, копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав оскаржувану вимогу 21.05.2018 (а.с. 50).

16.08.2018 року позивач подав уточнений звіт, в якому він не зазначив суму єдиного соціального внеску (а.с. 59-60).

Головне управління ДПС у Харківській області, листом №296/ФОП/20-40-55-05-23 від 10.09.2019 відмовило позивачу у прийнятті уточнюючого звіту, посилаючись на те, що уточнюючий звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за Формою Д5 згідно чинного законодавства не передбачений (а.с.15).

Не погоджуючись зі спірною вимогою про сплату боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин, суду зазначає наступне.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (п.4 ч.2 ст.6 Закону № 2464-VI).

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №435 передбачено, що фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів та зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою №Д5 згідно з додатком 5 цього Порядку із зазначенням форми "початкова".

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку 435 передбачено, що фізичні особи підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного соціального внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається. У разі самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичні особи підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, та які є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу, формують та подають до органів доходів та зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою №Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції № 449 передбачено, що для платників, зокрема: фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, які є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, зазначені у пункті 4 розділу ІІ цієї Інструкції, можуть бути платниками єдиного соціального внеску виключно за умови самостійного визначення для себе бази нарахування єдиного внесу, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску встановленої Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншої за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п.1 розділу ІV Інструкції №449 єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум. Єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати. Єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється в натуральній формі.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (пп.4 п.2 розділу ІV Інструкції №449).

Відповідно до п.1 розділу V Порядку №435, у разі виявлення помилки у звіті страхувальник має право до закінчення терміну подання цього звіту повторно сформувати та подати звіт до фіскальних органів за місцем взяття на облік. Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення термінів подання звітності, визначених цим Порядком. Надання уточнюючих звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток 5) Порядком не передбачено.

З аналізу вищевикладеного, можна дійти висновку, що суми самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю, підлягає сплаті на загальних підставах.

Беручи до уваги, що позивач, будучи пенсіонером по інвалідності з 01.01.2015 року та займаючись підприємницькою діяльність з 2000 року, повністю усвідомлено самостійно визначив суму єдиного внеску за 2017 рік та надав до відповідача звіт про нарахований внесок в установлений законодавством строк. Таким чином, суд доходить висновку про правомірність дій з боку відповідача про прийняття податкової вимоги зі сплати єдиного внеску №Ф-50464-17 від 21.03.2018.

Стосовно посилань позивача в обґрунтування своєї правової позиції на надання відповідачу уточненого звіту, суд зазначає, що по-перше, Порядком №435 не передбачено надання уточненого звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, по-друге, наданий позивачем звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску від 15.08.2019 року з нульовим показником єдиного внеску, не береться до уваги судом при розгляді справи, оскільки, поданий ОСОБА_1 поза межами строку для подання нового звіту з виправленими помилками та після отримання податкової вимоги органів ДПС.

Щодо твердження позивача, стосовно укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою ст. 10 Закону №2464 особи, зазначені в частині першій ст.10 Закону №2464, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).

З 01.01.2016 фізичні особи-підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, не є платниками, з якими органом доходів та зборів необхідно укладати договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до положень ст.10 Закону України №2464-VI.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що податковий орган в ході судового розгляду справи довів правомірність прийнятого ним рішення, відтак доводи позовної заяви не знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході судового розгляду справи.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимоги, - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення буде виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлений 03 лютого 2020 року.

Суддя Панченко О.В.