Справа № 520/2386/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 січня 2020 р.Справа № 520/2386/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старостіна В.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.08.19 року по справі № 520/2386/19

за позовом ОСОБА_2

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2019/000278/2 від 16.01.2019 року в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На зазначене рішення Слобожанською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі № 520/2386/19 залишено без змін.

20.01.2020 до Другого апеляційного адміністративного суду представником позивача Чумаком Романом Васильовичем подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, за рахунок відповідача.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2020 питання розподілу судових витрат по справі №520/2386/19 було призначене до розгляду у судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги №11/12/19 від 11.12.2019, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Чумака Романа Васильовича, копія довіреності на представництво інтересів Бєди Євгена Олександровича, акту приймання-передачі послуг від 14.01.2020, детального опису робіт, виконаних адвокатом.

Згідно з п. . 1.1. договору, клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати наступні юридичні послуги: підготовка відзиву на апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 по справі № 520/2386/19; представництво інтересів Клієнта у Другому апеляційному адміністративному суді; отримання рішення суду, виконавчого листа; надання інших юридичних послуг.

Відповідно до п. 4.2. договору, сторони домовилися про наступний порядок оплати вартості наданих юридичних послуг, а саме 5 000 (п`ять тисяч) гривень клієнт сплачує Адвокатському бюро протягом 3 (трьох) днів від дати набуття законної сили винесеного Другим апеляційним адміністративним судом рішення по суті.

Відповідно до п. 4.3. договору, оплата за даним договором здійснюється на підставі рахунку, виставленого Адвокатським бюро.

В заяві про розподіл витрат на професійну правничу допомогу представником позивача - адвокатом Чумаком Р.В. зазначено, що докази оплати послуг адвоката не можуть бути надані суду, адже, відповідно до умов договору № 11/12/19 від 11 грудня 2019 року про надання правової допомоги, сторони погодили оплату гонорару після набрання рішенням законної сили. Механізм оплати послуг за Договором передбачений п. 4.2, 4.3, які свідчать про обов`язок клієнта здійснити оплату наданих юридичних послуг на підставі рахунку Адвокатського бюро протягом 3 днів дати набуття законної сили винесеного Другим апеляційним адміністративним судом рішення по суті. Ці положення стосуються майбутніх витрат клієнта, за надані йому юридичні послуги по договору.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 набрала законної сили 14.01.2020, заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, за рахунок відповідача, представником позивача Чумаком Р.В. подано до Другого апеляційного адміністративного суду 20.01.2020, тобто після спливу 5 днів з дати набрання рішенням законної сили. При цьому, представником позивача не надано жодного доказу оплати правничої допомоги за вищевказаним договором №11/12/19 від 11.12.2019. Крім того до матеріалів справи не надано рахунку на оплату правничої допомоги, виставленого Адвокатським бюро.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено правомірності вимог про відшкодування суми в розмірі 5000,00 грн., колегія суддів вважає, що заява представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу у вказаному розмірі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 292, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 520/2386/19 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Старостін В.В.
Судді Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.

Повний текст ухвали складено 03.02.2020 року.