Справа № 620/3128/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3128/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Ріко» до Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління ДФС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Ріко» (далі - ТОВ «ВТК «Ріко») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Комісії Головного управління ДФС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДФС у Чернігівській області, а саме: рішення від 21.08.2019 №1257861/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22.03.2019 №105; рішення від 22.08.2019 №1258781/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.04.2019 №59; рішення від 27.08.2019 №1260594/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.05.2019 №43;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ТОВ «ВТК «Ріко» податкові накладні: від 22.03.2019 №105; від 26.04.2019 №59; від 24.05.2019 №43.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що оскаржувані рішення відповідача є необґрунтованими та протиправними, оскільки останньому були надані усі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за податковими накладними від 22.03.2019 №105, від 26.04.2019 №59 та від 24.05.2019 №43, у реєстрації яких було відмовлено. Також позивач звернув увагу, що оскаржувані рішення не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 29.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову - 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представником відповідачів, у встановлений судом строк, подано до суду відзив на позов, в якому остання проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі та просила у його задоволенні відмовити, зазначивши, що Комісією ГУ ДФС у Чернігівській області розглянуто отримані документи та визнано такими, що надані в обсязі, недостатньому для реєстрації податкових накладних, а саме: по податковій накладній від 22.03.2019 №105 (протокол Комісії від 21.08.2019 №140) платником податку надано видаткову накладну від 22.03.2019 на суму 60274,00 грн., а сума по податковій накладній становить 46771,20 грн., у реєстрації податкової накладної відмовлено, оскільки неможливо підтвердити господарську операцію у зв`язку з невідповідністю даних у податковій накладній та первинних документах; по податковій накладній від 26.04.2019 №59 (протокол Комісії від 22.08.2019 №141) платником податку надано документи, які підтверджують виписку іншої податкової накладної від 26.04.2019 №60, видаткова та товаро-транспортна накладна надані на іншу суму - 26814,00 грн., у реєстрації податкової накладної відмовлено, оскільки надані документи не дають можливості підтвердити господарську операцію у зв`язку з невідповідністю даних у податковій накладній та первинних документах, документи щодо реалізації вже були надані для підтвердження іншої господарської операції по податковій накладній від 26.04.2019 №60; по податковій накладній від 24.05.2019 №43 (протокол Комісії від 27.08.2019 №142) платником податку надано видаткову накладну від 17.05.2019 на суму 20740,50 грн., а податкову накладну №43 виписано 24.05.2019 на суму 23800,80 грн., у реєстрації податкової накладної відмовлено, оскільки надані документи не дають можливості підтвердити господарську операцію у зв`язку з невідповідністю даних у податковій накладній та первинних документах.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що відповідач у відзиві на позов не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Позивач пояснив, що по податковій накладній від 22.03.2019 №105 були виписані дві податкові накладні, про що було відомо відповідачам, оскільки податкова накладна від 22.03.2019 №104 на суму 20174,40 грн. надавалась з поясненнями і була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних. Також позивач зазначив, що по податковій накладній від 26.04.2019 №59 твердження відповідача не підтверджені жодним доказом і не відповідають дійсності, оскільки для розблокування податкової накладної ним було надано видаткову накладну від 26.04.2019 №РН-0288 та товаро-транспортну накладну від 26.04.2019 №ТТН-000128 на суму 26814,00 грн., на підставі яких і була виписана податкова накладна від 26.04.2019 №59, а не інші. Крім того вказав, що по податковій накладній від 24.05.2019 №43 твердження відповідача не підтверджені жодним доказом і не відповідають дійсності, оскільки для розблокування податкової накладної ним було надано видаткову накладну від 24.05.2019 №ВН-0335 та товаро-транспортну накладну від 24.05.2019 №ТТН-000158 на суму 23800,80 грн., на підставі яких і була виписана податкова накладна від 24.05.2019 №43 на суму 23800,80 грн., а не інші. За таких обставин позивач вважає, що ним було надано всі необхідні первинні документи для прийняття Комісією ГУ ДФС у Чернігівській області рішень щодо реєстрації податкових накладних.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, представник відповідачів причини неявки суду не повідомив.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому частиною 4 статті 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 15.02.2017 між ТОВ «ВТК «Ріко» (Постачальник) та ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (Покупець) укладено договір поставки №П-6367, відповідно до якого Постачальник зобов`язується за замовленнями Покупця здійснити виготовлення або організувати і забезпечити виготовлення товару у третіх осіб, а також здійснити поставку Покупцю такого товару на умовах DDP, Україна (Інкотермс - 2010 року) за адресою, вказаною в замовленні, під торговельною маркою «Ашан/Auchan» та/або під торговельною маркою «Кожен День», та/або під іншими торговельними марками (знаками для товарів та послуг), якими Покупець користується на відповідній правовій підставі, та які будуть зазначатись у Технічній специфікації, а Покупець зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість виготовлення та постачання зазначеного товару. Договір укладений строком на десять років і набуває чинності з дати його підписання, а в частині виконання зобов`язань Сторонами - до повного і належного їх виконання (т.1 а.с.65-87).

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2019 позивачем виписана податкова накладна №105 (на загальну суму 40089,60 грн., у тому числі ПДВ 6681,60 грн.), 26.04.2019 - №59 (на загальну суму 26814,00 грн., у тому числі ПДВ 4469,00 грн.) та 24.05.2019 - №43 (на загальну суму 23800,80 грн., у тому числі ПДВ 3966,80 грн.) (т.1 а.с.20-21,34-35,50-51).

Вищевказані податкові накладні позивачем подано для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних та отримано квитанції, в яких зазначено, що відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена; ПН/РК відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку»; запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.22,36,52).

20.08.2019, 21.08.2019 та 22.08.2019 позивачем подано до контролюючого органу повідомлення №№ 97,108,114 відповідно про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (т.1 а.с.142,177,212).

До вищевказаних повідомлень позивачем були додані наступні документи: пояснення позивача щодо кожної господарської операції та пояснення Ашан СТМ від 20.08.2019, від 21.08.2019, від 22.08.2019; виписки з ЄДР від 28.03.2019; витяги з реєстру ПДВ від 03.01.2017; штатний розпис ВТК Ріко від 01.03.2019; протокол про призначення директора від 25.03.2019 №5; наказ про прийняття на роботу від 25.03.2019 №20-П; договір оренди склада АЛВО від 03.01.2017 №1; договір оренди склада Холодторг від 31.03.2017 №12А.17; договір оренди транспорту Капитал від 01.04.2017 №01.01 та додаткові угоди до нього №№1,2; акт прийому-передачі транспортного засобу до договору оренди від 01.04.2017 №01.01; Ашан - податкові накладні від 22.03.2019 №105, від 26.04.2019 №59, від 17.05.2019 №25 та повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних; Ашан - договір поставки від 15.02.2017 №П-6367; Ашан - видаткові накладні від 22.03.2019 №РН 199, від 26.04.2019 №РН 288, від 17.05.2019 №РН 317; Ашан - товаро-транспортні накладні від 22.03.2019 №83, від 26.04.2019 №128, від 17.05.2019 №148; Андрекс - договір поставки від 09.02.2017 №15 та додаткові угоди до нього від 28.12.2017, від 20.01.2018; Андрекс - довіреності від 09.02.2017 №№03,04; Андрекс - видаткові накладні від 18.03.2019 №175, від 13.05.2019 №326; Андрекс - товаро-транспортні накладні від 18.03.2019 №152, від 13.05.2019 №285; Андрекс - платіжні доручення від 07.05.2019 №373, від 21.05.2019 №430, від 07.06.2019 №470; від 07.06.2019 №480, від 21.06.2019 №518, від 05.07.2019 №559; реєстри наданих документів до податкових накладних від 22.03.2019 №105, від 26.04.2019 №59, від 17.05.2019 №25 (т.1 а.с.20-32,34-48,50-93,142-250, т.2 а.с.1-19).

За результатами розгляду поданих документів Комісією Головного управління ДФС у Чернігівській області прийняті рішення: від 21.08.2019 №1257861/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22.03.2019 №105; від 22.08.2019 №1258781/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.04.2019 №59; від 27.08.2019 №1260594/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.05.2019 №43 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому у всіх оскаржуваних рішеннях у полі «Додаткова інформація (вказати конкретні документи)» зазначено «надані документи не дають можливості підтвердити господарську операцію у зв`язку з невідповідністю даних у податковій накладній та первинних документах». У рішенні від 22.08.2019 №1258781/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.04.2019 №59 у вказаному полі додатково зазначено таке «Документи щодо реалізації вже були надані для підтвердження іншої господарської операції (податкова накладна від 26.04.2019 №60)» (т.1 а.с.19,33,49,113-116).

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними та такими, які підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1. статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з пунктом 201.16. статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

У свою чергу механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок №117; у редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних).

Відповідно до пунктів 5,6 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (пункт 10 Порядку №117).

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 22.03.2019 №105; від 26.04.2019 №59; від 24.05.2019 №43 та отримано квитанції, в яких зазначено, що відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена; ПН/РК відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку»; запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.20-22,34-36,50-52).

Разом з тим ГУ ДФС у Чернігівській області не вказано у квитанціях конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачу.

Водночас з матеріалів справи випливає, що 20.08.2019, 21.08.2019 та 22.08.2019 позивачем подано до контролюючого органу повідомлення №№ 97,108,114 відповідно про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (т.1 а.с.142,177,212).

До вищевказаних повідомлень позивачем були додані наступні документи: пояснення позивача щодо кожної господарської операції та пояснення Ашан СТМ від 20.08.2019, від 21.08.2019, від 22.08.2019; виписки з ЄДР від 28.03.2019; витяги з реєстру ПДВ від 03.01.2017; штатний розпис ВТК Ріко від 01.03.2019; протокол про призначення директора від 25.03.2019 №5; наказ про прийняття на роботу від 25.03.2019 №20-П; договір оренди склада АЛВО від 03.01.2017 №1; договір оренди склада Холодторг від 31.03.2017 №12А.17; договір оренди транспорту Капитал від 01.04.2017 №01.01 та додаткові угоди до нього №№1,2; акт прийому-передачі транспортного засобу до договору оренди від 01.04.2017 №01.01; Ашан - податкові накладні від 22.03.2019 №105, від 26.04.2019 №59, від 17.05.2019 №25 та повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних; Ашан - договір поставки від 15.02.2017 №П-6367; Ашан - видаткові накладні від 22.03.2019 №РН 199, від 26.04.2019 №РН 288, від 17.05.2019 №РН 317; Ашан - товаро-транспортні накладні від 22.03.2019 №83, від 26.04.2019 №128, від 17.05.2019 №148; Андрекс - договір поставки від 09.02.2017 №15 та додаткові угоди до нього від 28.12.2017, від 20.01.2018; Андрекс - довіреності від 09.02.2017 №№03,04; Андрекс - видаткові накладні від 18.03.2019 №175, від 13.05.2019 №326; Андрекс - товаро-транспортні накладні від 18.03.2019 №152, від 13.05.2019 №285; Андрекс - платіжні доручення від 07.05.2019 №373, від 21.05.2019 №430, від 07.06.2019 №470; від 07.06.2019 №480, від 21.06.2019 №518, від 05.07.2019 №559; реєстри наданих документів до податкових накладних від 22.03.2019 №105, від 26.04.2019 №59, від 17.05.2019 №25 (т.1 а.с.20-32,34-48,50-93,142-250, т.2 а.с.1-19).

Суд вважає за необхідне зазначити, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних.

Суд звертає увагу на той факт, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.

Разом з тим Комісія ГУ ДФС у Чернігівській області, розглянувши повідомлення та додані до них документи, прийняла оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, з детального аналізу прийнятих Комісією рішень випливає, що останні не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для їх прийняття, а лише містять загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства». При цьому у всіх оскаржуваних рішеннях у полі «Додаткова інформація (вказати конкретні документи)» зазначено «надані документи не дають можливості підтвердити господарську операцію у зв`язку з невідповідністю даних у податковій накладній та первинних документах». У рішенні від 22.08.2019 №1258781/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.04.2019 №59 у вказаному полі додатково зазначено таке «Документи щодо реалізації вже були надані для підтвердження іншої господарської операції (податкова накладна від 26.04.2019 №60)» (т.1 а.с.19,33,49,113-116).

У свою чергу суд звертає увагу, що форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком №117 та є додатком 2 до нього. Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства», у полі «Додаткова інформація (вказати конкретні документи)» мають бути вказані конкретні документи, які складені з порушенням законодавства.

Суд зазначає, що контролюючим органом, в порушення Порядку №117, в оскаржуваних рішеннях не вказано чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, що свідчить про його необґрунтованість.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Таким чином невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідачем в оскаржуваних рішеннях не зазначено, які саме документи, з поданих позивачем, складені з порушенням законодавства та у чому полягає невідповідність даних у податковій накладній і первинних документах, що не дає контролюючому органу підстав визнати господарську операцію підтвердженою для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а отже не дотримано вимог пункту 21 Порядку №117 та не наведено конкретної підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, поданих позивачем до реєстрації.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 21.05.2019 у справі №620/3556/18 (адміністративне провадження №К/9901/9365/19), висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що останні підтверджують реальність здійснення операцій по податковим накладним від 22.03.2019 №105; від 26.04.2019 №59; від 24.05.2019 №43 та складені з дотриманням законодавства України.

При цьому суд враховує, що у випадку неконкретизації контролюючим органом переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 22.07.2019 у справі №815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19), висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відтак суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, і які складені з дотриманням законодавства України.

Отже, зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України, документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та на те, що такі документи були надані позивачем контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 22.03.2019 №105; від 26.04.2019 №59; від 24.05.2019 №43.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваних рішень.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень Комісії ГУ ДФС у Чернігівській області, а саме: рішення від 21.08.2019 №1257861/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22.03.2019 №105; рішення від 22.08.2019 №1258781/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.04.2019 №59; рішення від 27.08.2019 №1260594/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.05.2019 №43, і задоволення позовних вимог ТОВ «ВТК «Ріко» у цій частині.

Також задоволенню підлягає і позовна вимога ТОВ «ВТК «Ріко» про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ТОВ «ВТК «Ріко» податкові накладні: від 22.03.2019 №105; від 26.04.2019 №59; від 24.05.2019 №43, оскільки дана позовна вимога є похідною від основної вимоги, яку судом задоволено у повному обсязі.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ТОВ «ВТК «Ріко» у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ВТК «Ріко» підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Чернігівській області та ДФС України на користь ТОВ «ВТК «Ріко» сплачений судовий збір у сумі 5763,00 грн. по 2881,50 грн. з кожного відповідача.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Ріко» до Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління ДФС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме: рішення від 21.08.2019 №1257861/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22.03.2019 №105; рішення від 22.08.2019 №1258781/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.04.2019 №59; рішення від 27.08.2019 №1260594/40969059, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.05.2019 №43.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Ріко» податкові накладні: від 22.03.2019 №105; від 26.04.2019 №59; від 24.05.2019 №43.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Ріко» судовий збір у сумі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Ріко» судовий збір у сумі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 04.02.2020.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Ріко» (вул. Аеродромна, 16, м. Городня, Чернігівська область, 15100, код ЄДРПОУ - 40969059).

Відповідач: Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 39292197).

Відповідач: Комісія Головного управління ДФС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39392183).

Суддя В.В. Падій