Справа № 140/3495/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3495/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації (далі - УСЗН Камінь-Каширської РДА) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Теклине Камінь-Каширського району Волинської області, по досягненні шкільного віку відвідував Теклинську школу 1-2 ступенів. Після закінчення школи у 1980 році був зарахований у технікум механізації сільського господарства, що у смт. Високоє Новодугінського району Смоленської області.

З 05.07.1984 по 19.05.1986 позивач проходив військову службу в м. Калінінград, після звільнення в запас 20.05.1986 прибув у с. Теклине, де проживали батьки, і до 04.08.1988 проживав у цьому населеному пункті разом з ними.

Позивач з 04.08.1988 по 11.03.1992 відбував покарання за вчинення ДТП у колонії поселення ІН 316-103, повернувся додому у с. Теклине 12.03.1992, проте офіційно зареєструвався лише 25.12.1992. Факт проживання позивача з 12.03.1992 у с. Теклине підтверджується показаннями свідків.

Позивач стверджує, що у зоні гарантованого добровільного відселення, до якого відноситься с. Теклине, прожив три роки та п`ять днів, у зв`язку із чим звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки - додатку № 6 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 (далі - Порядок № 551), та яка є підставою для отримання посвідчення потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 3.

Проте, повідомленням від 25.11.2019 № К-1187 відповідач відмовив у видачі такої довідки у зв`язку із тим, що встановлення факту постійного проживання не входить до його компетенції.

Позивач просить визнати неправомірними дії щодо порушення права на отримання довідки - додатку 6 до Порядку № 551 та зобов`язати відповідача видати вказану довідку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, у справі призначено судове засідання на 12:00 13.01.2020, у яке також викликано для допиту як свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а. с. 1).

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

В судовому засіданні, яке відбулось у даній справі 13.01.2020, позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просить його задовольнити.

Представник відповідача Гембік Н.В. у тому ж судовому засіданні повідомила, що позивачу було відмовлено у видачі спірної довідки з тих підстав, що станом на 01.01.1993 ОСОБА_1 був зареєстрований у с. Теклине менше трьох років, а при прийнятті рішення у справі покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні була оголошена перерва до 12:00 27.01.2020 у зв`язку із витребуванням додаткових доказів, а в подальшому від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 32-33), у зв`язку із чим відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Гембік Н.В., показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Теклине Камінь-Каширського району Волинської області, що підтверджується паспортом громадянина України (а. с. 5-6), постійно проживав та був зареєстрований з 1980 року по липень 1984 року, з травня 1986 року по 04.08.1988 з 25.12.1992 по даний час у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Видричівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 18.04.2019 № 719 (а. с. 8).

Крім того, у період з 05.07.1984 по 19.05.1986 позивач проходив військову службу, що підтверджується довідкою Камінь-Каширського районного військового комісаріату від 21.11.2019 № 1774 (а. с. 7), та з 04.08.1988 по 11.03.1992 відбував покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується довідкою установи ИН316/103 серії ЕС № 001014 (а. с. 9).

25.11.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив видати довідку - додаток № 6, яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 3) (а. с. 12).

Листом від 25.11.2019 № К-1187 УСЗН Камінь-Каширської РДА повідомило позивача про відмову у видачі додатку № 6, оскільки станом на день аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проживав у с. Теклине, а станом на 01.01.1993 був зареєстрованим у цьому селі менше 3 років, тоді як встановлення факту постійного проживання на території сільської ради не входить до компетенції управління (а. с. 13).

При вирішенні цієї справи суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Пунктом 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: - постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій; - постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

За приписами частин першої, третьої, четвертої статті 65 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 6 Порядку № 551 потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Пунктом 11 Порядку № 551 передбачено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються, зокрема: особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6).

Додатком 6 до Порядку № 551 затверджена форма довідки, яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) відповідно до статті 14 Закону № 796-ХІІ і дає право на пільги, передбачені зазначеним Законом.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1, згідно з яким с. Теклине Камінь-Каширського району Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач відмовив у видачі позивачу довідки за формою додатку 6 до Порядку № 551 з тих підстав, що станом на день аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проживав у с. Теклине, а станом на 01.01.1993 був зареєстрованим у цьому селі менше 3 років.

При цьому, станом на день аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) позивач ОСОБА_1 дійсно не проживав у с. Теклине Камінь-Каширського району, позаяк проходив військову службу у м. Калінінград.

Разом з тим, на думку суду, станом на 01.01.1993 позивач прожив у вказаному населеному пункті не менше 3 років, виходячи з такого.

Так, в судовому засіданні позивач пояснив, що після звільнення з військової служби в запас 20.05.1986 прибув з м. Калінінград (через м. Брест) у с. Теклине, де проживали його батьки, і до 04.08.1988 проживав у цьому населеному пункті разом з ними. В подальшому, з 04.08.1988 по 11.03.1992 відбував покарання за вчинення ДТП у колонії поселення ІН 316-103, повернувся після відбування покарання додому у с. Теклине 12.03.1992, проте офіційно зареєструвався лише 25.12.1992.

Факт проживання позивача у період після звільнення з військової служби та після відбування покарання в судовому засіданні підтвердили також свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при цьому розбіжностей у поясненнях позивача та показаннях вказаних свідків судом не встановлено, підстави ставити під сумнів достовірність показань свідків відсутні.

Крім того, факт реєстрації за матір`ю позивача ( ОСОБА_4 ) права власності на житловий будинок у с. Теклине підтверджується будинковою книгою та правовстановлюючими документами на земельну ділянку (а. с. 34-37). Суду також надано технічний паспорт на транспортний засіб, придбаний у листопаді 1992 року, що також підтверджує проживання позивача у с. Теклине у період до 25.12.1992 (дати реєстрації).

Суд звертає увагу, що Закон № 796-ХІІ та Порядок № 551 факт проживання (в зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років станом на 01.01.1993) не пов`язують із фактом реєстрації особи у відповідному населеному пункті, а відсутність в особи офіційної реєстрації за умови фактичного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не може бути підставою для відмови у видачі спірної довідки.

З урахуванням наведеного, на думку суду, зібраними у справі доказами підтверджується факт проживання ОСОБА_1 у с. Теклине Камінь-Каширського району станом на 01.01.1993 не менше трьох років, у зв`язку із чим позивач має право на отримання довідки за формою додатку 6 до Порядку № 551, яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Відтак, дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу довідки за формою додатку 6 до Порядку № 551, яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), є протиправними, у зв`язку із чим взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись статтями 243 - 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки встановленого зразка (додаток 6 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551), яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації (44500, Волинська область, м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 2, ідентифікаційний код 03192023) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) довідку встановленого зразка (додаток 6 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551), яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх