Справа № 520/14415/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 лютого 2020 р. № 520/14415/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (вул. Благовіщенська, буд. 34,м. Харків,61052, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 20.05.2019 р. у розмірі, що встановлений чинним законодавством України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою. Позивач отримував щомісячну адресну грошову допомогу відповідно Порядку про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505. Однак, на заяву про призначення на наступний шестимісячний період відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні такої допомоги, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт проживання позивача на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснювалося внутрішнє переміщення на день виникнення обставин, визначених у ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" станом на 14.04.2014 р. та наявність у листі ТОВ "ТРК "Україна" інформації про факт роботи позивача на цьому підприємстві з 01.09.2009 р. і одночасно відсутність у позивача документів, які підтверджують факт постійного проживання у м.Харкові з моменту отримання довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу.

28.01.2020 р. від відповідача надійшов відзив, в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 14.11.2016, як отримувач адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Під час видачі санаторно-курортної путівки було з`ясовано, що ОСОБА_1 є працюючою особою, у зв`язку з чим, у відповідності до п. З Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками йому, як працюючій особі, було запропоновано надати довідку з місця роботи про те, що протягом 2019 року він не забезпечувався санаторно-курортним лікуванням за місцем роботи. Під час особистого прийому 03.04.2019 ОСОБА_1 надав довідку з місця роботи від 15.01.2019 № 5 TOB «ТРК «Україна» про те, що він постійно працює з 2019 р. у зазначеному товаристві на посаді оброблювача інформаційних матеріалів, та в 2019 році санаторно-курортним лікуванням за місцем роботи не забезпечувався. При цьому в зазначеній довідці було вказано, що постійне місце роботи ОСОБА_1 : м. Київ, вул. Героїв Космосу, б.4 . При поданні заяв про призначення та подовження виплати адресної допомоги ОСОБА_1 у 2016-2019 роках жодного разу не повідомляв про факт праці у ТОВ «ТРК «Україна». Позивачем на вимогу Управління надано довідку ТОВ «ТРК «Україна», згідно з якою місце його роботи з 01.09.2009 р. м. Донецьк, з 01.01.2017 р. м. Київ, з 26.04.2019 р. м. Харків. У зв`язку з виявленням факту подання ОСОБА_1 недостовірної інформації, 05.09.2019 Управлінням прийнято розпорядженням про зняття його з обліку як внутрішньо переміщену особу відповідно до пункту 3 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.01.2020 р. відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою та інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою від 09.10.2019 р. №6329- про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та посвідченням серії НОМЕР_2 від 05.03.2003 р.

Позивач з 14.11.2016 р. перебуває на обліку в Управлінні як отримувач адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. З 06.04.2015 перебував на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради.

Як зазначає у відзиві відповідач, під час видачі санаторно-курортної путівки позивачу було з`ясовано, що ОСОБА_1 є працюючою особою, у зв`язку з чим, у відповідності до п.3 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками йому, як працюючій особі, було запропоновано надати довідку з місця роботи про те, що протягом 2019 року він не забезпечувався санаторно-курортним лікуванням за місцем роботи. Під час особистого прийому 03.04.2019 ОСОБА_1 надав довідку, яка міститься в матеріалах справи, з місця роботи від 15.01.2019 №5 TOB «ТРК «Україна» про те, що він постійно працює з 2009 р. у зазначеному товаристві на посаді оброблювача інформаційних матеріалів, та в 2019 році санаторно-курортним лікуванням за місцем роботи не забезпечувався. Відповідно зазначеної довідки, постійне місце роботи позивача: м . Київ, вул. Героїв Космосу, б.4.

За заявами ОСОБА_1 про подовження адресної допомоги, зокрема, заяви від 20.05.2019 р., на наступні періоди соціальними інспекторами Управлінням здійснювалися обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, про що складалися акти обстеження від 31.05.2018, 30.11.2018, 31.01.2019, 03.06.2019 р. Факт проживання ОСОБА_1 разом з родиною підтверджено під час всіх зазначених обстежень.

У зв`язку з виявленням факту подання ОСОБА_1 недостовірної інформації, 05.09.2019 Управлінням прийнято розпорядження про зняття його з обліку як внутрішньо переміщену особу відповідно до пункту 3 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у зв`язку з наданням недостовірної інформації, та скасовано дію довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2016 р. №.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в призначенні адресної допомоги відповідно заяви від 20.05.2019 р., звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 статті 5 Закону № 1706-VII).

З матеріалів справи судом встановлено, що місцем проживання є: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.09.2014 р. №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року К 405. 2014.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (станом, на час виникнення спірних відносин), м. Донецьк Донецької області внесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до Наказу антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а визначено, що в Донецькій та Луганській області проведення антитерористичної операції здійснюється з 07.04.2014 року.

Враховуючи вищезазначене, місцем проживання позивача на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону №1706-VII, є територія проведення антитерористичної операції.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505 (далі Порядок № 505).

Відповідно п. 2 до Порядку №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

За рішенням комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у містах Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, грошова допомога може надаватися внутрішньо переміщеним особам з інвалідністю, їх дітям, дітям з інвалідністю та особам, що здійснюють за ними догляд, які перемістилися з населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і не мають можливості повернутися до попереднього місця проживання.

Згідно п. 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Суд зазначає, що у 2016 році при первинному отриманні довідки внутрішньо переміщеної особи позивачу було встановлено статус внутрішньо переміщеної особи, та призначено допомогу переміщеним особам на проживання, та у подальшому за заявами позивача була призначена та виплачувалась допомога.

Однак, при первинному зверненні позивача у відповідача були наявні підстави та повноваження щодо перевірки відповідності вказаних позивачем відомостей, однак вказаних дій відповідачем вчинено не було.

Разом з тим, крім довідки ТОВ "ТРК "Україна" про відомості про роботу позивача на підприємстві відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту постійного проживання позивача у м. Київ та доказів того, що позивачем було подано недостовірні відомості при оформленні адресної допомоги.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка від 09.10.2019 р. №6329- про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, відповідно якої фактичним місцем проживання/перебування вказано: АДРЕСА_6 . Отже, після скасування довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2016 р. № позивачем повторно отримано нову довідку, під час видачі якої уповноваженим органом було проведено всі процедури, передбачені Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №509. Зокрема, під час перевірки було встановлено місце проживання позивач у АДРЕСА_6 . Тобто, факт проживання позивача за вказаною адресою був повторно підтверджений уповноваженим органом під час видачі позивачу нової довідки.

Судом встановлено, що відповідачем неодноразово були проведенні акти обстежень матеріально-побутових умов сім`ї, з яких встановлено, що позивач проживає в АДРЕСА_6 . Посилання відповідача на довідку з ТОВ "ТРК "Україна", де позивач працює, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів того, що вказані обставини перешкоджають позивачу проживати у АДРЕСА_6 .

Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає наявні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно заяви ОСОБА_1 від 20.05.2019 р. та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 20.05.2019 р. у розмірі, що встановлений чинним законодавством України.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти їх на відповідність усім зазначеним вимогам, надаючи оцінку мотивам та підставам, які були покладені в основу такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій про припинення виплат адресної допомоги.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів абз.2 ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 242-246, 255, 257-263, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (вул. Благовіщенська, буд. 34,м. Харків,61052, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно заяви ОСОБА_1 від 20.05.2019 р.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 20.05.2019 р. у розмірі, що встановлений чинним законодавством України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 лютого 2020 року.

Суддя Мінаєва К.В.