Справа № 640/1864/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 лютого 2020 року м. Київ № 640/1864/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
доКабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2),
про визнання протиправною бездіяльність, дії, зобов`язання вчинити дії та скасування розпорядження від 24.12.2019 року № 1350-р "Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України",

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка полягає у не прийняті рішення про визначення переможця конкурсу на зайняття посади першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції у визначений статтею 23 Закону України «Про державну службу» строк;

зобов`язати Кабінет Міністрів України призначити повторний конкурс на зайняття посади першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції;

визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України щодо прийняття Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1350-р «Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України»;

визнати незаконним та скасувати Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1350-р «Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України».

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом:

зупинення дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1350-р «Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України» до ухвалення рішення суду у даній справі.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення дії оскаржуваного розпорядження, на думку позивача, обумовлена протиправністю дій відповідача при призначенні першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Зокрема, позивач звертає увагу, що він брав участь у проведенні конкурсу на зайняття посади першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції, який проводився відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 855-р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції», відповідно до частини другої статті 23 Закону України «Про державну службу».

За результатами проведення засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби, було прийнято рішення конкурсної комісії, яке оформлене протоколом № 6 засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби від 06.11.2019 року.

Втім, як зазначає позивач, після проведення засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби 06.11.2019 року, на якому було визначено кандидатури, які набрали найбільшу загальну кількість балів відповідно до загального рейтингу кандидатів на зайняття посади першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесено пропозицію щодо них суб`єкту призначення, останнім (КМ України) було допущено протиправну бездіяльність, що полягає у не прийняті рішення про визначення переможця конкурсу на зайнятгя посади першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції», або про його відсутність, на підставі протоколу № 6 засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби від 06.11.2019 року в межах строку визначеного статтею 23 Закону Україні «Про державну службу», що підтверджується відсутністю Розпорядження про призначення на посаду першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції на офіційному порталі Кабінету Міністрів України.

У той же час, 24.12.2019 року на засіданні Уряду, Кабінет Міністрів України визнав переможцем конкурсу на зайняття посади першого заступника Голови Держархбудінспекції ОСОБА_2 , про що прийняв відповідне Розпорядження від 24.12.2019 року № 1350-р.

При цьому, позивач звертає увагу, що відповідно до листа № 1/23.2/14875-19 від 21.11.2019 року Міністерство регіонального розвитку громад та територій України повідомило Кабінет Міністрів України, що 06.11.2019 року після проведення співбесіди з кожним кандидатом на посаду першого заступника Голови Державної архітектурної-будівельної інспекції, з урахуванням протоколу Комісії з питань вищого корпусу державної служби від 06.11.2019 року № 6, переможця конкурсу не визначено.

А тому, враховуючи викладене вище, на думку позивача, призначення першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2 відбулося з порушенням норм законодавства та процедури, встановленої Порядком проведення конкурсу на зайняття посад державної служби.

Таким чином, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1350-р «Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України» має очевидні ознаки протиправності та порушення прав, свобод і інтересів особи, яка звертається до суду.

Відтак, невжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1350-р «Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України» може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, або навіть унеможливити, що є достатньою підставою для забезпечення позову відповідно до пункту 1, 2 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданих до суду запереченнях проти заяви ро забезпечення позову, представник КМ України просив у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Зокрема, представник КМ України звертав увагу, що оскаржуване розпорядження, дію якого спросить зупинити позивач, є ненормативним актом, що вичерпало свою дію в момент його виконання.

А тому, на думку представника КМ України, подана представником позивача заява про забезпечення позову є безпідставною, а вимоги зазначені в ній не можуть доводити необхідність вжиття забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Насамперед, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як було зазначено, позивач у поданій до суду заяві про забезпечення позову просить зупинити дію Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1350-р «Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України» до ухвалення рішення суду у даній справі.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидних ознак протиправності оскаржуваного розпорядження та існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача.

У той же час, позивачем до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів, які б свідчили про наявність підстав визначених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а відповідні доводи, викладені в його заяві, відтворюють підстави заявленого ним адміністративного позову.

Поряд з цим, суд зазначає, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1350-р «Про призначення ОСОБА_2 першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України» є актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання, а відтак зупинення його дії не буде мати на меті забезпечення попереднього судового захисту позивача у спірних правовідносинах.

Окрім цього, суд зазначає, що ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, на які посилається позивач у своїй заяві про забезпечення позову, не є безспірними та доведеними, оскільки останні підлягають доведенню у судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Отже, позивачем не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко