Справа № 560/4015/19
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4015/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 лютого 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення тридцять четвертої сесії Чорноострівської селищної ради №247 від 05.06.2019 "Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Чорноострівської селищної ради за межами с. Рідкодуби";

- зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Рідкодубівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на відведення якої ОСОБА_1 просив надати, перебувала у державній власності, та в подальшому, а саме на дату звернення позивача із заявою до відповідача (21.05.2019) ця земельна ділянка уже була передана та зареєстрована у комунальну власність Чорноострівської селищної ради Хмельницького району. Вважає, що відмова у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з тих підстав, що ця ділянка нібито передана у власність (соціальна сфера) є безпідставною, оскільки вказана земельна ділянка належала спочатку до державної форми власності, та на даний час є комунальної форми власності.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду 23.12.2019 надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідно до рішення №7 десятої сесії Рідкодубської сільської ради 23 скликання від 16.09.2000, працівникам, зайнятим у соціальній сфері (у кількості 38 чоловік відповідно до списку, який додається до рішення №7 від 16 вересня 2000 року) було передано у приватну власність земельні ділянки, до складу яких входила ділянка, щодо якої позивач звернувся із клопотанням на розроблення проекту землеустрою. Зазначене також зумовило необхідність надання ОСОБА_1 письмової згоди землекористувача, засвідченої нотаріально, яка не була надана.

До суду 20.01.2020 надійшли письмові пояснення позивача, в яких зазначено, що земельна ділянка відноситься до земель запасу (с. Лапківці) Хмельницького району, що підтверджується графічним матеріалом та відомостями з публічної кадастрової карти та офіційним листом від 03.01.2020, наданого Відділом у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. При цьому, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу, зокрема, ні проекту (схеми) розпаювання земель соціальної сфери по с.Лапківці Хмельницького району, ні належних картографічних матеріалів, які б об`єктивно та достовірно підтверджували, що у межах спірної земельної ділянки знаходяться земельні ділянки соціальної сфери громадян зазначеного села.

Звернув увагу на безпідставність посилання відповідача на рішення №7 десятої сесії Рідкодубської сільської ради 23 скликання від 16.09.2000, оскільки не підтверпджено факту знаходження виділених раніше земельних ділянок громадянам - працівникам соціальної сфери с. Лапківці Хмельницького району саме на місці тієї земельної ділянки, яку бажає отримати ОСОБА_1 .

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.09.2018 №22-6632-СГ та від 28.09.2019 №22-6633-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 786,9814 га в кількості 124 земельних ділянок (за межами населених пунктів) та площею 192,2353 га в кількості 35 земельних ділянок (за межами населених пунктів) на території Хмельницького району Хмельницької області з урахуванням перспективного плану формування території Чорноострівської селищної об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17.05.2019 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:0023 на підставі, зокрема, акту приймання-передачі земельної ділянки від 21.12.2018, складеного Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та Чорноострівською селищною радою.

ОСОБА_1 звернувся до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області із заявою від 21.05.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами села Лапківці на території Рідкодубівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

За наслідками розгляду заяви позивача, рішенням тридцять четвертої сесії Чорноострівської селищної ради №247 від 05.06.2019 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га (за рахунок частини сформованої земельної ділянки комунальної власності площею 5,4352 га, цільове призначення землі запасу 16.00, кадастровий номер :04:006:0023) на території Чорноострівської селищної ради за межами с. Рідкодуби, на підставі Земельного кодексу України п.3 ст.123, оскільки зазначена на планово-картографічних матеріалах земельна ділянка передана у власність (соціальна сфера).

Відповідно до витягу з Публічної кадастрової карти України від 20.01.2020, запитувана позивачем земельна ділянка перебуває у складі земельної ділянки комунальної власності площею 5,4352 га, цільове призначення землі запасу 16.00, кадастровий номер :04:006:0023.

За змістом листа відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.01.2020 №29-22-0.33-13/116-20, земельна ділянка площею 5,4352 га з кадастровим номером :04:006:0023 відноситься до земель запасу Чорноострівської селищної ради (с. Лапківці). У місцевому фонді документації із землеустрою Відділу у Хмельницькому районі відсутня документація із землеустрою на земельні ділянки, які виділялися працівникам соціальної сфери с. Лапківці та на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:0023. Надати відомості щодо місця розташування земельних ділянок, які виділялись працівникам соціальної сфери с. Лапківці, немає можливості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №803/1244/16.

Суд зважає на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких форма власності земельної ділянки - комунальна. При цьому, жодних відомостей щодо надання бажаної позивачем земельної ділянки іншим особам, як і доказів на підтвердження зазначеного, відповідач не надав.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оскільки оскаржене рішення не надає чіткої та зрозумілої відповіді стосовно наявності причини (причин), які унеможливлюють позитивне вирішення порушеного позивачем питання, з урахуванням наданих сторонами доказів і витребуваних судом доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення є обґрунтованими та їх слід задовольнити.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Водночас, суд не встановив, що для прийняття рішення виконано всі умови, визначені законом, а саме, що уповноваженим органом здійснено перевірку відповідності місця розташування бажаного замовником об`єктів вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, відповідач, відмовляючи у наданні відповідного дозволу, не встановив належним чином, чи запитувана позивачем земельна ділянка накладається на земельні ділянки, на які видані акти на право приватної власності на землю громадян та чи видані відповідні акти. Проте ця обставина має вирішальне значення для прийняття законного рішення за зверненням позивача, що потрібно встановити належним чином з урахуванням відповіді Відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за №29-22-0.33-13/116-20 від 03.01.2020 про відсутність відомостей щодо виділення земельної ділянки працівникам соціальної сфери с. Лапківці взагалі, та на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:0023, зокрема.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.12.2018 у справі №804/1469/17 та від 29.01.2019 у справі №824/332/17-а. В свою чергу, вимога позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу є передчасною та задоволенню не підлягає, враховуючи викладене.

Також суд враховує, що питання, пов`язаного з визнанням права власності чи права користування земельною ділянкою та оспорюванням такого права інших осіб, у позивача в межах спору не виникало, який у цьому випадку не буде адміністративним. Тому, якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.02.2019 у справі №820/688/17.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд, з урахуванням вказаних правових позицій Верховного Суду та обставин справи, вважає, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів правомірність прийнятого рішення за заявою позивача. Порушені права позивача мають бути захищені шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з урахуванням встановлених обставин і правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні суду.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного суду України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення тридцять четвертої сесії Чорноострівської селищної ради за №247 від 05.06.2019 "Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Чорноострівської селищної ради за межами с. Рідкодуби".

Зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.05.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Рідкодубівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 лютого 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Чорноострівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області (вул. Незалежності 13, смт. Чорний Острів, Хмельницький район, Хмельницька область, 31310 , код ЄДРПОУ - 04403901)

Головуючий суддя Д.А. Божук