Справа № П/320/770/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

04 лютого 2020 року м. Київ № П/320/770/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській

області,

Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області

про скасування державної реєстрації земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; скасування запису у поземельній книзі щодо права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 у Державному земельному кадастрі.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності (пункт 4).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа це - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1); публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2); суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та скасувати запис у поземельній книзі щодо права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд, зареєстровану за третьою особою.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28.11.2018 у справі №804/2001/16 (78215441).

Таким чином, вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, відповідне право на яку зареєстровано за третьою особою, пов`язані з намаганням позивача відновити порушене право на цю земельну ділянку як власника, тобто спрямовані на захист свого цивільного права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом».

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсумовуючи наведене та беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції. Відтак, враховуючи зміст позовних вимог, характер спірних відносин та суб`єктний склад учасників справи, Київський окружний адміністративний суд не є судом, встановленим законом, щодо розгляду такого спору, оскільки даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Крім того, як убачається із позовної заяви та доданих до неї документів, ОСОБА_1 зверталась в порядку цивільного судочинства із позовом, в тому числі, про скасування державної реєстрації права власності та скасування запису у поземельній книзі щодо права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Рішенням Караглицького районного суду Київської області від 18.08.2015 у справі №368/426/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29.10.2015 вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Втім, у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності та скасування запису у поземельній книзі щодо права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , також відмовлено, оскільки позивачем в цій частині не доведено порушення її майнових чи будь-яких інших прав.

Пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки вирішення даного спору має здійснюватись в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт» до Гостомельської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

2. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.