Справа № 160/10707/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Новомосковського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
31.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , в якій позивачі просять визнати протиправною відмову Новомосковського районного відділу головного управління ДМСУ в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р.№2503-ХІІ; зобов`язати Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ та проставити відмітку про реєстрацію без передачі будь-яких даних про дитину і про батьків, до Єдиного державного демографічного реєстру України, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без використання будь-яких засобів ЄДДР, без надання згоди на обробку персональних даних; визнати протиправною відмову Новомосковського районного відділу головного управління ДМСУ в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ зобов`язати Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ та проставити відмітку про реєстрацію без передачі будь-яких даних про дитину і її батьків, до Єдиного державного демографічного реєстру України, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без використання будь-яких засобів ЄДДР, без надання згоди на обробку персональних даних; визнати протиправною відмову Новомосковського районного відділу головного управління ДМСУ в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ. та проставити відмітку про реєстрацію без передачі будь-яких даних про дитину і про її батьків, до Єдиного державного демографічного реєстру України, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без використання будь-яких засобів ЄДДР, без надання згоди на обробку персональних даних.
В обгрунтування позовних вимог позивачами зазначено, що їх неповнолітні діти звернулись до Новомосковського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з заявами про оформлення паспортів громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994р., у зв`язку з досягненням шістнадцятирічного віку. Новомосковським районним відділом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області позивачам було відмовлено у видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року. На думку позивачів, відмова у видачі паспорту громадянина України у вигляді книжечки, порушує основоположні конституційні права людини і громадянина. Примушування до обробки їх персональних і конфіденційних даних з метою оформлення паспорта громадянина України у формі картки є неправомірним втручанням в їх особисте життя з боку держави та порушенням вимог ст. 8 Закону України від 01 червня 2010 року № 2297-VI «Про захист персональних даних». Окрім цього, позивачі посилаються на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в рішенні по зразковій справі №806/3265/17, якою визнано протиправною відмову міграційної служби у видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.
Відповідач Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з позовною заявою не погоджується та надало 09.12.2019 року письмовий відзив на позов.
В обґрунтування відзиву на позов відповідачем зазначено, що звернення позивачів були розглянуті у встановлений законом строк та надані відповіді з роз`ясненням, у яких зазначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, та починаючи з 01.11.2016 року виготовляється виключно у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Зразок бланка та порядок оформлення паспорта громадянина України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина». Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Крім того, відповідачем зазначено, що позивачами при зверненні до Новомосковського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області були надані заяви довільного зразка, які не являються заявою про надання адіміністративної послуги, а відповідно листи-відповіді не є ріщеннями про відмову у наданні адміністративної послуги.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та 18.07.2019 року звернувся до Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про оформлення паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, у зв`язку із досягненням шістнадцяти років.
20.07.2019 року Новомосковським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано відповідь № 1235-290/1235-19, якою повідомлено, що заява щодо документування паспортом громадянина України у вигляді книжечки розглянута. Зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 затверджено, зокрема, зразок бланка, його технічний опис, порядок подання заяв, організація його видачі, дії працівників під час прийому заяв, оформлення та видачі паспорту. У ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорту громадянина України без відповідного рішення суду. Роз`яснено, що на момент подання заяви ОСОБА_2 не досяг шістнадцяти років.
Також, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України та 08.10.2019 року звернувся до Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про оформлення паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, у зв`язку із досягненням шістнадцяти років.
09.10.2019 року Новомосковським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано відповідь № 1235-1050/1235-19, якою повідомлено, що заява щодо документування паспортом громадянина України у вигляді книжечки розглянута. Зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 затверджено, зокрема, зразок бланка, його технічний опис, порядок подання заяв, організація його видачі, дії працівників під час прийому заяв, оформлення та видачі паспорту. У ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорту громадянина України без відповідного рішення суду.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянинкою України та 25.09.2019 року звернулась до Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про оформлення паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, у зв`язку із досягненням шістнадцяти років.
09.10.2019 року Новомосковським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано відповідь № 1235-1051/1235-19, якою повідомлено, що заява щодо документування паспортом громадянина України у вигляді книжечки розглянута. Зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 затверджено, зокрема, зразок бланка, його технічний опис, порядок подання заяв, організація його видачі, дії працівників під час прийому заяв, оформлення та видачі паспорту. У ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорту громадянина України без відповідного рішення суду.
Вважаючи дії Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області протиправними позивачі звернулись з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Закону України «Про захист персональних даних», Законом України «Про громадянство України».
В силу вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно положень статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VІ), Закон України «Про захист персональних даних» (далі - Закон № 2297-VI).
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі Закон №5492-VI) документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру (далі Реєстр), відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України. Згідно частини 3 статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.
Згідно з статтею 14 Закону № 5492-VI визначено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Частинами 1-5 статті 21 Закону № 5492-VI визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.
Відповідно до пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (далі - Положення № 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Пунктом 5 Положення № 2503-XII передбачено, що паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.
Згідно пунктом 8 Положення № 2503-XII термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.
Пунктом 2 Постанови №302 запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру:
- з 01.01.2016 оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII;
- з 01.11.2016 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 302 установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01.11.2016 припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 01.11.2016, є чинним протягом строку, на який його було видано.
Відповідно до положень статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 №2297-VI(далі - Закон №2297) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.
Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6ст. 6 Закону №2297).
Однак, суд звертає увагу, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.
Відтак, суд зазначає, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законіві нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.
При цьому, суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302" (далі Постанова № 398), до Постанови №302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2016 №456 відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови № 302, Постанови № 398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі Порядок №456).
Згідно пункту 1 Порядку №456, цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови № 302, Постанови № 398, Положення № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23.02.2007 № 719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.
Згідно матеріалів справи, позивачі разом зі своїми неповнолітніми дітьми подали заяви щодо оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та відмови від отримання паспорта у формі картки. В додатках до заяви вказано: дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5; свідоцтво про народження.
У своїх листах відповідач, посилаючись на Порядок №456 вказує позивачу, що за відсутності відповідного рішення суду у нього відсутні правові підстави оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
Проте, інформація вказана у таких листах стосується тих випадків коли оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюється особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.
Вказані обставини дають підстави для висновків, що вказані листи є відмовами для видачі позивачам паспорта громадянина України у формі книжечки.
Окремо суд звертає увагу, що Великою Палатою Верховного Суду України було розглянуто зразкову справу та прийнято постанову від 19.09.2018 в справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), в якій викладено наступні правові висновки.
Норми Закону №5492 на відміну від норм Положення №2503 не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.
Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.
За викладеними підставами Велика Палата Верховного Суду вказала на протиправність дій територіального органу ДМС з відмови у видачі особі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт №2503.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що законодавець, приймаючи Закон №1474, яким внесено зміни до Закону №5492, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України, на якій діяло два нормативних акта: Положення про паспорт №2503 і Постанова №302, відповідно до яких особи, які раніше отримали паспорт, не зобов`язані звертатися за його обміном, при досягнені відповідного віку органи УДМС проводять вклеювання фотографії, тоді як особи, які змінили прізвище, чи у яких відбулися інші зміни персональних даних, зобов`язані отримувати новий паспорт у формі ID-картки, який має обмежувальний термін 10 років (ч. 3ст. 21 Закону №5492), до якого вноситься більше персональних даних та який має унікальний номер запису у Реєстрі. При цьому, у жодному законі не зазначено, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві. Оскільки дії Відділу УДМС розглядаються як дії держави в цілому, і такі дії порушують основоположні права громадян, то вони визнаються протиправними.
Також, ВеликаПалата Верховного Суду зазначила, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.
У статті 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06 липня 2010 року № 2438-VI, зазначено: «Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції; …».
Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
В даному випадку, питання щодо правомірності відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 за аналогічними вимогами в аналогічних відносинах, що регулюються одними і тими ж нормами права. При цьому, право позивача на отримання паспорту громадянина України у формі книжечки передбачено Постановою № 2503-ХІІ.
Водночас, Постанова № 302, на яку посилається відповідач, передбачає виготовлення бланку паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1, а тому подача заяви-анкети, яка передбачена також даною постановою, стосується саме такої форми паспорта громадянина України.
Натомість п. 3 Постанови № 2503-ХІІ передбачає, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 185" від 12.06.2013 № 415 відновлено дію постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України" від 04.06.1994 № 353, якою затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (у вигляді паспортної книжечки).
Згідно з п.13 Постанови № 2503-ХІІ визначено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; - свідоцтво про народження; - дві фотокартки розміром 35х45 мм; - у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
При цьому, суд наголошує, що положення п.13 Постанови № 2503-ХІІ не містять вимоги про обов`язок надання відповідного рішення суду щодо оформлення паспорта у формі книжечки.
На виконання вказаної постанови Міністерством внутрішніх справ України виданий наказ від 13.04.2012 №320 "Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України", який встановлював форму заяви про видачу паспорта та перелік документів, які необхідно подати, однак вказаний наказ втратив чинність 01.03.2018. Разом з цим, втрата чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 №320, на переконання суду, не позбавляє права особи звернутися до відповідних органів Державної міграційної служби України із заявою про отримання паспорту громадянина України у формі книжечки, передбаченого Постановою № 2503-ХІІ, в іншому випадку це б суперечило принципу верховенству права.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачами до заяви про видачу паспорту у формі книжечки додано: свідоцтво про народження та дві фотокартки розміром 35х45 мм., тобто всі документи визначені п. 13 Постанови № 2503-ХІІ.
Суд критично ставиться до висновків відповідача, викладених у відзиві стосовно того, що відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки обгрунтовані, тим, що відповідачем подано заяву не за зразком, визначеним діючим законодавством.
Суд зазначає, що відповідно до змісту листів відповідача від 20.07.2019 року № 1235-290/1235-19, від 09.10.2019 року № 1235-1050/1235-19, від 09.10.2019 року № 1235-1051/1235-19, підставою для відмови відповідач визначив саме відсутність відповідного рішення суду, а не певні недоліки в поданих заявах.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що абз. 3 та 5 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» , визначено, що паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 р., є чинним протягом строку, на який його було видано. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
В той же час, позовні вимоги з застереженням щодо зобов`язання відповідача не передавати будь-які дані про позивача до Єдиного державного демографічного реєстру, формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі і використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, при видачі позивачам паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт № 2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру, що відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.09.2018 в зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).
Окрім наведеного, суд зазначає, що 10 грудня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» №888-VIII, яким функції з реєстрації місця проживання громадян делеговані органам місцевого самоврядування (ранішу цю функцію здійснювала Державна міграційна служба). Тому, у органів Державної міграційної служби відсутні повноваження щодо внесення відомостей про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова у видачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ є протиправною, а належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача оформити та видати паспорти громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Новомосковського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною відмову Новомосковського районного відділу головного управління ДМСУ в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
Зобов`язати Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
Визнати протиправною відмову Новомосковського районного відділу головного управління ДМСУ в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
Зобов`язати Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
Визнати протиправною відмову Новомосковського районного відділу головного управління ДМСУ в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
Зобов`язати Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.
Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 768,40 грн.
Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 січня 2020 року .

Суддя С.І. Озерянська