Справа № 200/686/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 р. Справа№200/686/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25)

про визнання незаконним та скасування рішення від 22 вересня 2019 року , зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 22 вересня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 2, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 27 вересня 2018 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 18 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року на посаді «правильника прокату та труб» калібрувального цеху в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод») та період служби в лавах Радянської армії з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року та період роботи з 24 грудня 1985 по 24 вересня 1986 року на посаді «учня підземного забійника» та «відбійника підземного» з повним робочим днем під землею на шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля».

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/686/20-а в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 7 лютого 2019 року відповідачем було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 2 яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком № 2. До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано період роботи з 18 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року на посаді «правильника прокату та труб» калібрувального цеху в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод», та до Списку № 1 період роботи з 24 грудня 1985 по 24 вересня 1986 року на посаді «відбійника підземного» на шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля», у зв`язку з тим, що позивачем не надані довідки пільгового характеру, а також період служби в армії з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 року по справі № 200/5827/19-а було визнано незаконним та скасовано рішення Костянтинівсько- Дружківського управління Пенсійного фонду від 7 лютого 2019 року та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду вказаного в рішенні. 22 вересня 2019 року відповідачем було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком № 2, яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком № 2. Вважає рішення відповідача від 22 вересня 2019 року щодо відмови в призначенні пільгової пенсії незаконним.

Відповідачем до суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано довідок про підтвердження пільгового стажу роботи за період з 24 грудня 1985 року по 26 червня 1986 року, тому визначити характер виконуваних робіт та зайнятість повного робочого часу за даними в трудовій книжні не є можливим. Період роботи з 24 грудня 1985 року по 9 лютого 1986 року учнем забійника підземного та з 10 лютого 1986 року по 26 червня 1986 року проходження курсів забійників в учбовокурсовому комбінаті не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 в зв`язку з відсутністю довідки, що підтверджує пільговий характер роботи. Також зазначає, що на момент призову па строкову військову службу заявник з 27 липня 1981 року по 9 квітня 1982 року позивач працював слюсарем будівельним в будівельному управлінні № 1 тресту «Костянтинівпромбуд». Посада «слюсар будівельний» відсутня в переліку професій, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Тому період проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року не зараховано до пільгового стажу роботи.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 19 травня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Судом встановлено, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 року № 200/5827/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасоване рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 7 лютого 2019 року про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 вересня 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням висновків суду, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом по справі № 200/5827/19-а встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці від 27 липня 1981 року НОМЕР_3 заявник працював з 20 липня 1984 року по 2 жовтня 1985 року на посаді вивантажувача вогнетривких матеріалів та виробів із печей на Костянтинівському вогнетривкому заводі «Красний Октябрь», з 24 грудня 1985 року по 24 вересня 1986 року - підземним вибійником на шахті імені Артема об`єднання «Дзержинськвугілля», з 18 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року - правильником прокату труб калібрувального цеху Костянтинівського металургійного заводу імені Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»). З 24 грудня 1985 року працював на посаді «учня підземного забійника» Об`єднання Дзержинськвугілля, згідно наказу від 6 лютого1986 року № 22/к командирований на курс забійників в учбово-курсовий комбінат об`єднання "Дзержинськвугілля", відповідно наказу від 27 червня 1986 року переведений підземним забійником з повним робочім днем на підземній роботі, наказом від 28 вересня 1986 року звільнений 24 вересня 1986 року.

27 вересня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

7 лютого 2019 року Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком № 2, яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком № 2. До пільгового стажу за Списком № 2 позивачу не зараховано період роботи з 18 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року на посаді «правильника прокату та труб» калібрувального цеху в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод», та до Списку №1 період роботи з 24 грудня 1985 по 24 вересня 1986 року на посаді «відбійника підземного» на шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля», у зв`язку з тим, що позивачем не надані довідки пільгового характеру.

Судом по даній справі встановлено, що відповідачем з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні від 1 липня 2019 року по справі № 200/5827/19-а було повторно розглянуто заяву позивача від 27 вересня 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви від 27 вересня 2018 року відповідачем 22 вересня 2019 року було прийнято рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії.

В оскаржуваному рішенні від 22 вересня 2019 року відповідач зазначив наступне.

Заявником при зверненні до пенсійного органу були надані наступні документи: були надані наступні документи: заява про призначення пенсії від 27 вересня 2018 року за № 5534, копія паспорту ВВ 744133, виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області від 19 травня 1999 року, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду № , копія трудової книжки від 27 липня 1981 року НОМЕР_3 , копія військового квитка від 15 квітня 1982 року НУ № 8181835, довідка від 30 липня 2018 року № 273, архівна довідка від 4 вересня 2018 року № 05-01-31/459, копія архівної довідки від 25 червня 2018 року № 05-07-07/481, копія архівної довідки від 29 серпня 2018 року № 05-07-07/695, архівна довідка від 29 серпня 2018 року № 05-07-07/696, архівна копія від 25 червня 2018 рок у № 05-07-07/481, копія архівної довідки від 23 липня 2018 року № 05-01-31/399, архівна довідка від 25 червня 2018 року № 05-07-07/485, архівна довідка від 29 серпня 2018 року № 05-07-07/694, архівна копія від 25 травня 2018 року № 05-07-07/486, копія архівної довідки від 25 червня 2018 року № 05-07-07/483, довідка від 11 червня 2018 року № 424, копія наказу № 182 від 4 грудня 2009 року, довідка від 11 червня 2018 року № 425, довідка від 6 червня 2018 року № 146ок, витяг з наказу № 98 від 3 червня 2014 року, довідка від 25 травня 2018 року № 08/1461, копія свідоцтва про народження від 26 липня 1963 року І- НОМЕР_4 , копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 року по справі № 200/5827/19-а період роботи з 27 червня 1986 року по 24 вересня 1986 року на посаді підземного забійника з повним робочим днем на підземній роботі в шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля» зараховано до пільгового стажу роботи по Списку № 1. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 року по справі № 200/5827/19-а повторно розглянуто питання щодо зарахування періодів роботи з 24 грудня 1985 року по 9 лютого 1986 року учнем забійника підземного, з 10 лютого 1986 року по 26 червня 1986 року проходження курсів забійників в учбовокурсовому комбінаті в шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля» та з 22 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року на посаді плавильника прокату та труб калібрувального цеху в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Відповідно до пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року № 22-1, із змінами, внесеними постановою Правління Пенсійного фонду від 31.07.2014 року № 13-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

При зверненні за призначенням пенсії заявником не було надано довідок, що уточнюють пільговий характер роботи для підтвердження спеціального трудового стажу (додаток 5 Порядку № 637), про що заявника було повідомлено та внесено відповідний запис у розписку - повідомлення в переліку документів, яких недостатньо для призначення пенсії з строком подання до 26 грудня 2018 року. Із заявою в Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо допомоги отримання довідок, що підтверджують пільговий характер роботи ОСОБА_1 не звертався. Періоди роботи з 24 грудня 1985 року по 9 лютого 1986 року учнем забійника підземного, з 10 лютого 1986 року по 26 червня 1986 року проходження курсів забійників в учбовокурсовому комбінаті в шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля» та з 22 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року на посаді плавильника прокату та труб калібрувального цеху в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе не зараховані до пільгового стажу роботи. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 року по справі № 200/5827/19-а повторно розглянуто питання щодо зарахування періоду проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року до пільгового стажу за Списком № 2.

Відповідно до пункту 2 Розділу 1 Закону України № 2636-ІV від 02.06.2005 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» частину першу статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., N 33, ст. 270) доповнити абзацом другим такого змісту: "Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах".

На момент призову на строкову військову службу заявник з 27 липня 1981 року по 9 квітня 1982 року працював слюсарем будівельним в будівельному управлінні № 1 тресту «Костянтинівпромбуд». Посада «слюсар будівельний» відсутня в переліку професій, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Тому період проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року зараховано до страхового стажу роботи. Відповідно до наданих документів страховий стаж заявника склав 29 років 03 місяці 10 днів, в тому числі пільговий стаж по Списку № 2 складає 06 років 10 місяців 00 днів. На момент звернення відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За таких обставин відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснив жодного заходу, передбаченого нормами статті 44 Закону № 1058- ІV.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчить про зайнятість останнього за відповідною посадою. Записи про спірні періоди роботи засвідчений відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 24 грудня 1985 року по 9 лютого 1986 року учнем забійника підземного, з 10 лютого 1986 року по 26 червня 1986 року проходження курсів забійників в учбовокурсовому комбінаті в шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля» та з 22 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року на посаді плавильника прокату та труб калібрувального цеху в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Суд зазначає, що позивач просив суд, зокрема, зарахувати до пільгового стажу період роботи з 24 грудня 1985 року по 24 вересня 1986 року, проте, як відповідач зазначив у рішенні від 22 вересня 2019 року, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 липня 2019 року по справі № 200/5827/19-а період роботи з 27 червня 1986 року по 24 вересня 1986 року на посаді підземного забійника з повним робочим днем на підземній роботі в шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля» зараховано до пільгового стажу роботи по Списку № 1. Відповідачем не було зараховано період роботи з 24 грудня 1985 року по 26 червня 1986 року. Отже, період з 27 червня 1986 року по 24 вересня 1986 року вже було зараховано позивачу до пільгового стажу, тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Щодо не зарахування відповідачем періоду служби позивача в лавах Радянської армії з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року суд зазначає наступне.

Не є спірним у справі періоду служби позивача в лавах Радянської армії, а саме з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року. Як вбачається з трудової книжки позивача, після періоду військової служби, а саме з 20 липня 1984 року позивач працював на посаді «вивантажувальника вогнетривких матеріалів та виробів з печі» в ВАТ «Костянтинівський вогнетривкий завод «Червоний Жовтень» та цей період зарахований до Списку № 2.

Відповідно до підпункту «в» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Приписами статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно положень частини 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Як встановлено судом раніше, позивач з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року проходив службу у лавах Радянської Армії.

Відповідно Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Суд зауважує увагу, що до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство чинне на момент їх виникнення.

Відповідно підпункту «к» пункту 109 постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 3 серпня 1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» (яка діяла в період проходження позивачем строкової військової служби), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Таким чином, зазначені норми Положення надавали право особі на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Отже, оскільки позивач після проходження строкової військової служби з 20 липня 1984 року працював на посаді «вивантажувальника вогнетривких матеріалів та виробів з печі» в ВАТ «Костянтинівський вогнетривкий завод «Червоний Жовтень», яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд доходить висновку про протиправність дій відповідач щодо не зарахування періоду проходження строкової військової служби до пільгового стажу позивача.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 841 грн. відповідно до квитанції від 8 січня 2020 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) про визнання незаконним та скасування рішення від 22 вересня 2019 року , зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 вересня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 вересня 2018 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 24 грудня 1985 року по 9 лютого 1986 року учнем забійника підземного, з 10 лютого 1986 року по 26 червня 1986 року проходження курсів забійників в учбовокурсовому комбінаті в шахті ім. Артема об`єднання «Дзержинськвугілля» та з 22 грудня 1987 року по 19 квітня 1995 року на посаді плавильника прокату та труб калібрувального цеху в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе та періоду служби в лавах Радянської армії з 15 квітня 1982 року по 4 травня 1984 року.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 5 лютого 2020 року. Повне судове рішення складено 5 лютого 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар