Справа № 160/6297/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року Справа № 160/6297/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Дудко Ю.С.
представника позивача - Гончаренко І.Б.
представника відповідача - Шая А.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: фізична особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису,-
05.07.2019 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якому просило:
- визнати протиправними та нечинним Припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, винесений до акту перевірки №001730 від 10.06.2019;
- стягнути з відповідача на користь АТ «Дніпрогаз» судовий збір в сумі 1 921,00 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви.
В обгрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив, що на підставі звернення громадянина ОСОБА_1 , посадовою особою відповідача був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю), про що складено акт від 10.06.2019 №001730, згідно з висновками якого під час проведення перевірки встановлено порушення ПАТ «Дніпрогаз» статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», пункту 1 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, пункту 1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 №1490, в результаті чого ціну на продукцію визначено неналежним чином.
Висновки посадової особи відповідача про порушення прав споживача грунтуються на тому, що громадянину ОСОБА_1 неправомірно здійснюються нарахування за послуги газопостачання шляхом приведення фактично використаного газу до стандартних умов, застосовуючи положення Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, Кодексу ГРМ, додатків до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004 №116 та в порушення Постанови НКРЕКП від 23.11.2018 №1490.
10.06.2019 до акту перевірки №001730 було надано припис, яким приписано усунути виявлені порушення, пропонувати споживачу до сплати фактично використані об`єми газу згідно з даними лічильника.
АТ «Дніпрогаз» вважає, що припис до акту перевірки №001730 є протиправним і необгрунтованим, оскільки містить незаконні вимоги до АТ «Дніпрогаз» та порушує його права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 08.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою суду від 17.09.2019 задоволено клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області та залучено фізичну особу ОСОБА_1 до участі в розгляді адміністративної справи №160/6297/19.
30.09.2019 до суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення до позову, в яких останній зазначив, що він є побутовим споживачем природного газу та одержує послуги з розподілу природного газу на підставі договору природного газу, укладеного з ПАТ «ДНІПРОГАЗ» на основі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498. Починаючи з жовтня 2018 року ОСОБА_1 почав одержувати від ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» рахунки на оплату послуг постачання природного газу з додатковими нарахуваннями, в яких зазначено, що об`єм спожитого газу, який визначений за фактичними показниками лічильника, був приведений до стандартних умов. Оплату відповідно до вказаних рахунків постачальник зобов`язує здійснити саме за приведений до стандартних умов об`єм газу.
Третя особа вважає, що така ситуація стала наслідком порушення з боку Оператора ГРМ, який відповідно до договору розподілу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, відповідає за передачу даних про об`єм (обсяг) розподілу та споживання природного газу постачальнику, з яким у ОСОБА_1 укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015. Оператором ГРМ було передано значення об`єму природного газу, приведеного до стандартних умов, яке не може використовуватися постачальником при визначення об`єму споживання природного газу та виставленні ним рахунку споживачу, оскільки донарахування у зв`язку з приведенням до стандартних умов, зазначені у рахунку, є неправомірними, оскільки Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разу відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затверджена наказом Мінпаливенерго від 26.02.2004 №116 не поширює свою дію на побутових споживачів, які згідно з п.2.2. договору постачання здійснюють використання природного газу виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
15.10.2019 до суду від представника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні.
В обгрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив, що перевіркою було встановлено факт порушення прав споживача діями працівників Акціонерного товариства «Оператор газопровідної системи «ДНІПРОГАЗ», що виразилось у приведенні обсягу фактично спожитого газу до стандартних умов, тобто збільшення такого обсягу шляхом застосування підвищуючого коефіцієнту.
Окрім того, відсутність підстав для приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов у даному випадку пояснюється тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем, фізичною особою, а не суб`єктом господарювання, на яких й поширюються приписи нормативних актів про застосування коефіцієнтів приведення до стандартних умов.
А тому, представник відповідача вважає, що оскаржуваний припис відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач припустився порушення прав споживача, з метою усунення яких й виносився відповідний припис.
Ухвалою суду від 15.10.2019 було відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в адміністративній справі №160/6297/19.
Також, за судовим рішенням скасовано постанову НКРЕКП №1491 від 23.11.2018 «Щодо заборони ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов» (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі №640/111/19).
Окрім того, 18.10.2019 Дніпропетровським окружним адміністративним судом розглянуто справу №160/3679/19, про що винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача про визнання нечинною та скасування постанови НКРЕКП №502 від 05.04.2019, що винесена за результатом розгляду акту планової перевірки №118.
На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 20.11.2019 було задоволено клопотання представника АТ «Дніпрогаз» та поновлено провадження в адміністративній справі №160/6297/19.
15.01.2020 до суду від третьої особи надійшли додаткові пояснення, в яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на рішення Антимонопольного комітету України №791-р від 10.12.2019 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».
Ухвалою суду від 30.01.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про об`єднання справ в адміністративній справі №160/6297/19.
У судове засідання 30.01.2020 з`явились представники позивача та відповідача.
Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується звітом електронного повідомлення, який міститься в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» є КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.
Судом встановлено, що в період з 05.06.2019 по 10.06.2019 на підставі звернення громадянина ОСОБА_1 , ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», наказу від 05.06.2019 №2239-ПО та направлення №2298 на проведення перевірки від 05.06.2019, посадовою особою відповідача був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю), про що складено акт від 10.06.2019 №001730.
Згідно з висновками акту, під час проведення перевірки встановлено порушення ПАТ «Дніпрогаз» статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», пункту 1 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, пункту 1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 №1490, в результаті чого ціну на продукцію визначено неналежним чином.
Так, висновки посадової особи відповідача про порушення прав споживача грунтуються на тому, що громадянину ОСОБА_1 неправомірно здійснюються нарахування за послуги газопостачання шляхом приведення фактично використаного газу до стандартних умов, застосовуючи положення Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, Кодексу ГРМ, додатків до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004 №116 та в порушення Постанови НКРЕКП від 23.11.2018 №1490.
На підставі результатів перевірки та з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись статтею 26 Закону України «Про захист прав споживачів», суб`єкту господарювання 10.06.2019 до акту перевірки №001730 було надано припис, яким приписано усунути виявлені порушення, пропонувати споживачу до сплати фактично використані об`єми газу згідно з даними лічильника.
АТ «Дніпрогаз» вважає, що припис до акту перевірки №001730 є протиправним і необгрунтованим, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склалися, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади державного (контролю) в сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.
Так, АТ «Дніпрогаз» як Оператор ГРМ відповідно до вимог п. п. 2-3 гл. 2 розд. 1 Кодексу ГРМ виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу.
Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача (абзац 3 пункту 5 глави 4 IX Кодексу ГРМ).
Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником (абзац 4 пункту 5 глави 4 розділу IX Кодексу.
Таким чином, ціну (нарахування) за спожитий споживачами природний газ визначає постачальник, а саме ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», на підставі даних про об`єми та обсяги споживання природного газу, які надходять від Оператора ГРМ (АТ «Дніпрогаз»).
З огляду на вищевикладене, АТ «Дніпрогаз» не визначає цін на природний газ, а тому суд погоджується з твердженнями представника позивача щодо того, що припис про усунення порушення, визначеного п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», є необгрунтованим та винесеним з порушенням норм чинного законодавства.
Щодо посилання відповідача про те, що АТ «Дніпрогаз» неправомірно здійснює побутовому споживачу, а саме ОСОБА_1 , нарахування за послуги газопостачання, шляхом приведення фактично використаного газу до стандартних умов, то суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.
Діючим законодавством на позивача покладено обов`язок при комерційному обліку газу, в тому числі здійснювати дві окремі процедури: 1) приведення газу до стандартних умов; 2) передачу постачальнику інформації щодо обсягу спожитої енергії природного газу за трьома одиницями виміру (кВт год (кіловат-годинах), Гкал (гігакалоріях), МДж (мегаджоулях) та величину об`єму природного газу (м куб.) з метою відображення в рахунках обсягу спожитої енергії природного газу за трьома одиницями виміру (кВт год (кіловат-годинах), Гкал (гігакалоріях), МДж мегаджоулях) та величину об`єму природного газу (м куб.), що і виконується позивачем кожний місяць по всім споживачам природного газу, у тому числі по побутовим.
Згідно п. 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору поділу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 в порядку, визначеному цим розділом.
Пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу (далі - Типовий договір розподілу).
Пункт 1.2 Типового договору розподілу визначено, що умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ.
Пункт 5.2. Типового договору розподілу встановлює, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.
При цьому, для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача.
В той же час, пункт 5.3. Типового договору розподілу встановлює, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.
А п. 5.6. Типового договору розподілу визначає, що після визначення загального об`єму розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВт.год, в - Гкал, в - МДж.
Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт.год, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого і) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим говором.
Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником Споживача.
Визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його начальником.
Крім того, суд звертає увагу, що пунктом 1 розділу III Правил постачання природного газу визначено, що підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.
Так, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю Постановою № 2500 від 30.09.2015 року затвердила Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір).
Відповідності до п. 1.1 Договору - цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.
Згідно із приписами п. 31 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» у якому зазначено: «природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ, газ колекторів щільних порід, газ центрально-басейнового типу (далі - природний газ) - суміш вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, що перебуває у газоподібному стані за стандартних (тиск - 760 міліметрів ртутного стовпа і температура - 20 градусів за Цельсієм) і є товарною продукцією».
Пунктом 4 Постанови НКРЕКП від 26 січня 2017 року № 84 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо запровадження на ринку природного газу використання одиниць енергії» (далі - Постанова № 84) передбачено зобов`язання операторів ГРМ додатково передбачити у документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача інформацію про розмір коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також обсяг енергії спожитого природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт.год, Гкал, МДж).
Відповідно до змін Кодексу ГРМ, внесених Постановою № 84 додатково до перелічених вище прямо наведене положення, що застосовується до всіх, без винятку, споживачів: «Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.
Оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на власному сайті інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, у разі якщо вузли обліку природного газу споживачів не забезпечують такого приведення.»
Таким чином, діючим законодавством передбачено, що застосування коефіцієнтів, які передбачені зазначеною Методикою, здійснюється до всіх категорій споживачів, в тому числі і до побутових.
Проаналізувавши встановлені обставини та чинне законодавство України, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до задоволених вимог позивача.
З матеріалів справи видно, що позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №5163 від 04.07.2019, оригінал якого міститься в матеріалах справи.
Отже, оскільки адміністративний позов задоволено повністю, сплачений судовий збір за його подачу до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та нечинним Припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, винесений до акту перевірки №001730 від 10.06.2019.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко