Справа № 703/4707/19
Суддя: Опалинська О. П.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/4707/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Кареліна Радіона Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до поліцейського СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Кареліна Р.В. про оскарження дій посадової особи суб`єкта владних повноважень в зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії ДПО18 № 223695 від 28 червня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою поліцейського СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Кареліна Р.В. від 28 червня 2019 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 гривень за те, що він 28 червня 2019 року о 00 годині 45 хвилин по вул. Волошковій в м. Сміла, керуючи мотоциклом «Мінськ», не був застебнутий мотошоломом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону, заперечує свою будь-яку причетність до скоєння даного адміністративного правопорушення та зазначив, що про факт існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 22 листопада 2019 року з листа-виклику державного виконавця Смілянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відповідно до якого ОСОБА_1 був повідомлений про те, що у відділі Смілянського РВ ДВС перебуває виконавче провадження № 60647826 від 19 листопада 2019 року з виконання оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до державного виконавця та надати необхідні документи.

25 листопада 2019 року, прибувши на виклик державного виконавця, М`якота О.В. отримав копію постанови серії ДПО18 № 223695 від 28 червня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що не відповідає дійсності, посилаючись на те, що 28 червня 2019 року в 00 годин 45 хв. він не перебував в м. Сміла по вул. Волошковій і мотоциклом не керував, стверджує, що в зазначений у постанові день і час він перебував на виконанні польових робіт в фермерському господарстві «Ружин» в с. Санжариха Смілянського району Черкаської області, а мотоциклу «Мінськ» він взагалі у користуванні чи володінні не має. Крім того, позивач заперечує належність йому підпису, що міститься у графі 9 постанови, стверджуючи, що даний підпис виконаний іншою особою.

Позивач також вказує, що в нього є рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після звільнення з місць позбавлення волі проживає в м. Сміла, адреса його місця проживання позивачу не відома, оскільки останній стосунків з ним не підтримує. Нещодавно позивачу стало відомо, що його брат ОСОБА_2 придбав мотоцикл «Мінськ». Таким чином, на думку позивача, цим мотоциклом міг користуватися і вчинити правопорушення саме його брат, а при складанні поліцейським постанови, ОСОБА_2 міг назвати анкетні дані позивача, оскільки фактично поліцейським при складанні постанови особа порушника встановлена не була. Так, в графі «серія та номер посвідчення водія або назва серія та номер документа, що посвідчує особу» зазначено, що особа засвідчена «ІПС ОВС «Армор», що не відповідає вимогам щодо складання постанов.

Відтак позивач просив скасувати вищевказану постанову оскільки така винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з`явилися, потреба у заслуховуванні свідків та експертів відсутня, відтак суд приходить до висновку про можливість судового розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою поліцейського СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Кареліна Р.В. від 28 червня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП (а.с.13).

Відповідно до фабули вищевказаної постанови, ОСОБА_1 28 червня 2019 року о 00 годині 45 хвилин по вул. Волошковій в м. Сміла, керуючи мотоциклом «Мінськ», не був застебнутий мотошоломом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. .

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність за вказаною частиною статті настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Частиною 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою від 28 червня 2019 року позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за те, що він 28 червня 2019 року о 00 годині 45 хвилин по вул. Волошковій в м. Сміла, керуючи мотоциклом «Мінськ», не був застебнутий мотошоломом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з довідки фермерського господарства «Ружин» с. Санжариха Смілянського району Черкаської області № 92 від 26 листопада 2019 року, ОСОБА_3 в період з 24 червня 2019 року по 30 червня 2019 року працював на польових роботах в нічну зміну, що спростовує можливість його одночасного перебування на місці вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, встановлення особи під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має здійснюватися за паспортом або за іншими документами, які унеможливлять виникнення будь-яких сумнівів щодо особи правопорушника, тому посилання поліцейського в постанові, що особа правопорушника засвідчена «ІПС ОВС «Армор», не є належним документом засвідчення особи.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 223695 від 28 червня 2019 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Таким чином відсутність об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, не спростовують пояснення позивача та будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на його користь, відтак, наявність в матеріалах справи лише постанови не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в ній.

Положеннями ч.1 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, у своїй постанові від 26.04.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення є недоведеним.

Відповідачем не надані суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Таким чином відсутність об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, не спростовують пояснення позивача та будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на його користь, відтак, наявність в матеріалах справи лише постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду наведене сформував висновок наступного змісту відповідач не звільняється від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище. (ВС/КАС: № 537/2088/17,15.05.19).

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку щодо неправомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність скасування такої.

Відповідно до ст. 288 КУпАП та постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Відтак судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Враховуючи, що у відповідності до п. 2 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.9, ч.1 ст.126, ст.ст. 222, 245, 247,251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 257, 262, 263, 286 КАС України, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Кареліна Радіона Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 223695 від 28 червня 2019 року, винесену поліцейським СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції Кареліним Радіоном Валерійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.5 п.15 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 .

Відповідач: поліцейський СРПП № 3 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області сержант поліції Карелін Радіон Валерійович: вул. Перемоги, 13 м. Сміла Черкаської області.

Головуючий О.П.Опалинська