Справа № 569/842/20
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/842/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне за правилами спрощеного позовного провадження справу № 569/842/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивував тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО 18 № 574590 від 10.01.2020 року, що була прийнята інспектором роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Зозуля В.О. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. Зокрема, позивач керуючи автомобілем, а саме рухався в м. Рівне не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена» та здійснив зупинку у зоні дії цього знаку, порушив р. 33 ПДР України.

Позивач стверджує, що через технічний стан автомобіля він здійснив вимушену зупинку, щоб викликати евакуатора для автомобіля. Інспектор не зясувавши всіх обставин, виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. Будь-яких доказів, на підтвердження порушення позивачем ПДР України не було.

Вважає постанову незаконною, оскільки прийнята з порушенням чинного законодавства. Зокрема в порушення ст. 268 КУпАП був позбавлений щодо об"єктивного і справедливого розгляду справи, а саме користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі.

Ухвалою Рівненського міського суду від 17.01.2020 року прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Рівненського міського суду від 20 січня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подали.

Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить такого висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 574590 від 10.01.2020 року, що була прийнята інспектором роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Зозулею В.О. позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що він рухався в м. Рівне не виконавши вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена» та здійснив зупинку у зоні дії цього знаку, порушив р. 33 ПДР України.

Згідно з п.3.34 д.1ПДРУкраїни, в зоні дії дорожнього знаку "Зупинку заборонено", забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до п. 15.1ПДРУкраїни, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинна здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) - п.15.2ПДРУкраїни.

Вимушено зупинкою, згідно п.1.10 розділу 1 "Загальні положення" вважається, припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

Правила поведінки водія у разі вимушеної зупинки на дорозі регламентовано п. 15.14ПДРУкраїни у відповідності до якого, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити-діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 ПДР правил, тобто, у разі вимушеної зупинки увімкнути аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 10 січня 2020 року серія ДПО 18 № 574590, стверджуючи, що його зупинка була вимушена, а вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, що перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі. Зазначає, що дійсно зупинка була вимушеною та пов`язаною з технічним станом автомобіля.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані вказані обставини.

Доказів вини водія ОСОБА_1 в постанові не зазначено, фото-фіксація чи відеофіксація правопорушення до постанови не приєднана.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що зупинка водія ОСОБА_1 в зоні дії дорожнього знаку "Зупинку заборонено" була вимушеною, викликана технічними несправностями, що вимагало зупинки автомобіля та унеможливлювало його подальший рух. Водій, здійснивши вимушену зупинку, не створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. А тому, відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правомірність свого рішення не довів.

Тому за вказаних обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 10 січня 2020 року серії ДПО 18 № 574590 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.1ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 10 січня 2020 року серії ДПО 18 № 574590, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за частиною 1статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина