Справа № П/320/772/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2020 року П/320/772/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши у м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними та скасування приписів та постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" звернулись до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, в якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати припис від 06.11.2019 №С-0611/6 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт";

- визнати протиправним та скасувати припис від 06.11.2019 №С-0611/8 "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил";

- визнати протиправним та скасувати припис від 06.11.2019 №С-0611/7 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт";

- визнати протиправним та скасувати припис від 06.11.2019 №С-0611/9 "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил";

- визнати протиправним та скасувати припис від 06.11.2019 №С-0611/10 "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил";

- визнати протиправним та скасувати припис від 09.01.2020 №С-0901/1 "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил";

- визнати протиправним та скасувати припис від 09.01.2020 №С-0901/2 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт";

- визнати протиправним та скасувати припис від 09.01.2020 №С-0901/3 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт";

- визнати протиправним та скасувати припис від 09.01.2020 №С-0901/4 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт";

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2020 №З-2301/2.

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, згідно з ч. 1 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальні права та обов`язки, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VІ (далі - Закон №5492) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Пунктом 6 частини 7 статті 21 Закону №5492 встановлено, що до паспорта громадянина України вноситься така інформація як дата народження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України, копія якого до позовної заяви не додана.

Крім того, згідно з положеннями частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У позовній заяві зазначено, що місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Проте, на підтвердження адреси проживання ОСОБА_1 до позовної заяви не долучено жодного документу.

У зв`язку з цим, позивачам в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати копію всіх заповнених сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_1 із зазначенням зареєстрованого місця проживання вказаного позивача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що надання копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 є визначальним для встановлення територіальної підсудності даної адміністративної справи, оскільки місцезнаходженням відповідача є місто Київ.

Пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що Кодекс адміністративного судочинства України не містить чітких критеріїв для визначення пов`язаності позовних вимог.

Разом з тим, виходячи із загальних вимог до позовної заяви, встановлених статтями 160, 161, 169, 172 КАС України, відповідно до яких позов обов`язково повинен містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та посилання на докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, можна стверджувати, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення та/або поданими доказами.

Підставами позову в адміністративному судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. До підстав позову входять лише юридичні факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.

Таким чином, у випадку подання позовної заяви одночасно кількома позивачами предмет адміністративного позову та їх вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, або ж мають бути об`єднані спільними доказами, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Відповідні обставини мають бути обґрунтовані позивачами з урахуванням змісту спірних правовідносин.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона подана двома позивачами, які просять суд визнати протиправними та скасувати приписи, які винесені відносно ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГ Дизайн", а також скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яка прийнята відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд".

З наведеного слідує, що фактично позовні вимоги кожного з позивачів є індивідуальними та стосуються власних інтересів кожного з них.

Таким чином, позивачам необхідно усунути зазначену невідповідність, визначивши позовні вимоги, які мають єдині підстави доказування та однакові докази, або звернутися до суду з новими окремими позовами, що забезпечить захист їх порушеного права.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 9 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Як встановлено судом, предметом позову є, зокрема, вимоги про визнання протиправними та скасування приписів від 06.11.2019 №С-0611/10 "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил" та від 09.01.2020 №С-0901/4 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт".

Водночас, з позовної заяви вбачається, що такі приписи були винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГ Дизайн", яке не є стороною у даній справі.

Проте, у позовній заяві позивачами не наведено обґрунтування порушення вказаними приписами від 06.11.2019 №С-0611/10 та від 09.01.2020 №С-0901/4 їхніх прав та інтересів.

У зв`язку з цим, позивачам в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати письмові пояснення щодо порушення їхніх прав та інтересів приписами відповідача від 06.11.2019 №С-0611/10 "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил" та від 09.01.2020 №С-0901/4 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт".

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, згідно приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що подання позовної заяви декількома позивачами не звільняє їх від обов`язку сплати судового збору у встановленому законом розмірі кожним з позивачів.

Так, положеннями частини 7 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, частиною другою вказаної статті Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2020 року, становить 2102,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позову, ОСОБА_1 заявлено 6 (шість) позовних вимог немайнового характеру, а Товариством з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" заявлено 5 (п`ять) позовних вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру на суму 105100,00 грн.

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 слід було сплатити судовий збір у розмірі 5044,80 грн. (2102,00 грн. х 0,4 х 6 = 5044,80 грн.), а Товариству з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" слід було сплатити судовий збір у розмірі 12612,00 грн. (2102,00 грн. х 5 + 2102,00 грн. = 12612,00 грн.) окремими платіжними документами.

Проте, позивачами не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору за звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Отже, зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вказані недоліки повинні бути усунуті у десятиденний строк з дня отримання позивачем копії даної ухвали шляхом подання до суду: копій усіх заповнених сторінок паспорта громадянина України - ОСОБА_1 ; письмових пояснень у двох примірниках, в яких визначити позовні вимоги, які мають єдині підстави доказування та однакові докази, або звернутися до суду з новими окремими позовами, що забезпечить захист порушеного права; письмових пояснень у двох примірниках щодо порушення прав та інтересів позивачів приписами відповідача від 06.11.2019 №С-0611/10 "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил" та від 09.01.2020 №С-0901/4 "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт", які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГ Дизайн", яке не є стороною у даній справі; доказів сплати судового збору у розмірі 5044,80 грн. за подання даного адміністративного позову ОСОБА_1 (оригінал платіжного документу); доказів сплати судового збору у розмірі 12612,00 грн. за подання даного адміністративного позову Товариством з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" (оригінал платіжного документу).

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" - залишити без руху.

Встановити позивачам десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачам, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Балаклицький А. І.