Справа № 200/1952/19-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Справа№200/1952/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарева В.В., за участю: секретаря судового засідання Шемет Я.О., представника позивача Росліка П.С., представника відповідача Тернинко С.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Слов`янськ адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро торг» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Украгро торг» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно не визнав права позивача на формування податкового кредиту за господарськими відносинами з ТОВ «Парт маркет», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», ТОВ «Тріумф-Профіт»; ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра», ТОВ «Аспект Агро», ТОВ «Зерно Агроторг», ТОВ «Слобідський Хліб» за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року. Позивач вважає, що вищевказані господарські операції підтверджено необхідними первинними документами.

Посилаючись на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини позивач просить: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 19.10.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

28 лютого 2019 року представником ГУ ДФС надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначає, що під час перевірки ТОВ «Украгро торг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавств за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року встановлено порушення п. 198.1, 198.3 ст. п. 198 ПКУ, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету всього на суму 2 859 894 грн., а саме, по взаємовідносинам з: ТОВ «ПАРТ-МАРКЕТ», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», ТОВ «Тріумф-Профіт», ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра» ТОВ «Аспект Аіро», ТОВ «Зерно Агроторг», ТОВ «Слобідський Хліб».

Враховуючи обставини встановлені перевіркою, не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ТОВ «Украгро торг» та вказаними контрагентами.

З урахуванням наведеного представник Головного управління ДФС у Донецькій області вважає позовні вимоги необґрунтованими.

11 квітня 2019 року судом постановлено ухвалу про продовження строків проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у кримінальній справі № 234/5708/19 за матеріалами кримінального провадження №0000035, обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 212 КК України.

09 січня 2020 року судом поновлено провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 21 січня 2020 року об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та інших заявах по суті справи, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважав спірні податкові повідомлення-рішення законними та обґрунтованими. Більш детальні пояснення виклав у відзиві на позов та інших заявах по суті справи, мотивувальна частина яких, аналогічна тим обставинам, що викладені у акті перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини та дослідивши докази на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгро торг» є юридичною особою, зареєстроване 02.06.2015 р., номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 1 270 102 0000 005323, ідентифікаційний код 39813362, місцезнаходження: 84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок 10.

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності позивача є: код КВЕД 01.63 Післяурожайна діяльність; код КВЕД 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; код КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 52.10 Складське господарство.

У період, за який проводилася перевірка, зареєстрований платником податку на додану вартість.

З 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Украгро торг» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: з ТОВ «Парт маркет», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», TOB «Тріумф-Профіт», ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра», ТОВ «Аспект Агро», ТОВ Зерно Агроторг», ТОВ «Слобідський Хліб» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки 02 жовтня 2018 року був складений акт №1125/05-99-14-13-39813362, згідно якого встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області (далі - СУ ФР ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області) виявлено факти та внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за № 0000035 від 14.07.2017, передбаченого ч. З ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 01.02.2016 по теперішній час невстановленими особами, що діяли від імені посадових осіб ТОВ «УКРАГРОТОРГ» шляхом не правомірного включення до складу податкового кредиту фінансово-господарських взаємовідносин щодо придбання товару отриманих від підприємств, які мають ознаки «фіктивності» та «транзитності», а саме: ТОВ «ПАРТ-МАРКЕТ», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», ТОВ «Тріумф-Профіт», ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра», ТОВ «Аспект Агро», ТОВ «Зерно Агроторг», ТОВ «Слобідський Хліб».

Таким чином, фіскальний орган дійшов висновку про порушення ТОВ «Украгро торг» підпункту 14.1.181 п. 14.1 статті 14 розділу І, п.п. 198.1, 198.3 статті 198 розділу V Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2859894,00 грн.

19 жовтня 2018 року ГУ ДФС у Донецькій області на підставі акту перевірки від 02 жовтня 2018 року №1125/05-99-14-13-39813362 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2859894,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 714973,50 грн.

Вищевказане рішення позивачем оскаржено у досудовому порядку. Рішенням Державної фіскальної служби України від 27.12.2018 року скаргу ТОВ «Украгро торг» залишено без задоволення, а рішення без змін (т. 1 а.с. 118-125).

Позивач оскаржує вищевказане рішення, як таке, що прийнято не обґрунтовано, тобто, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення із порушенням норм чинного законодавства.

Під час розгляду справи, судом встановлені наступні обставини.

23 вересня 2016 року між позивачем (покупець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «АСПЕКТ АГРО» (постачальник за договором) укладено договір поставки № 2309 (т. 2, а.с. 166-168).

Відповідно до умов вказаного договору, постачальник зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити сою українського походження врожаю 2016 року.

08 квітня 2016 року між позивачем (покупець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «НПО ПРОМЕНЕРГО» (постачальник за договором) укладено договір поставки № 0804 (т. 2, а.с. 209-210).

Відповідно до умов вказаного договору, постачальник зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, вказаний в додаткових угодах до цього договору.

21 квітня 2016 року між позивачем (покупець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕМЕТРА СТАЙЛ» (постачальник за договором) укладено договір поставки № 2104 (т. 3, а.с. 25-26).

Відповідно до умов вказаного договору, постачальник зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, вказаний в додаткових угодах до цього договору.

06 квітня 2016 року між позивачем (покупець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ СОЛЮШН» (постачальник за договором) укладено договір поставки № 06/04 (т. 3, а.с. 77-78).

Відповідно до умов вказаного договору, постачальник зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, вказаний в додаткових угодах до цього договору.

22 лютого 2016 року між позивачем (покупець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «РЕДЕКС ПЛЮС» (постачальник за договором) укладено договір поставки № 2202 (т. 3, а.с. 183-184).

Відповідно до умов вказаного договору, постачальник зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, вказаний в додаткових угодах до цього договору.

22 лютого 2016 року між позивачем (покупець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ-ПРОФІТ» (постачальник за договором) укладено договір поставки № 2202 (т. 3, а.с. 243-244).

30 травня 2016 року між позивачем (покупець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «ПАРТ-МАРКЕТ» (постачальник за договором) укладено договір поставки № 3005 (т. 4, а.с. 55-56).

Відповідно до умов вказаного договору, постачальник зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, вказаний в додаткових угодах до цього договору.

На виконання вказаних договорів були складені специфікації, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Вимоги до підтвердження даних, наведених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, що не заборонена законом.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків. При цьому загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 цього Кодексу).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За пунктом 198.3 цієї ж статті ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведених законодавчих положень випливає, що право на зменшення суми податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду на суму податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Зазначена норма недійсність господарського зобов`язання пов`язує з наступним: невідповідністю його змісту вимогам закону; наявністю мети, що за відомо суперечить інтересам держави і суспільства; укладенням учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності).

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У складі цивільного правопорушення, передбаченого ст. 228 ЦК України міститься обов`язкова ознака - специфічна мета - порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Наявність мети, включеної до складу правопорушення підлягає обов`язковому доведенню.

Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Слід зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину.

Як вже зазначалось судом, провадження по справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у кримінальній справі № 234/5708/19 за матеріалами кримінального провадження №0000035, обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 212 КК України.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05.12.2019 року по справі № 234/5708/19, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.

Вказана ухвала набрала законної сили 13.12.2019 року.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вищевказаною ухвалою встановлено, що у звітні податкові періоди: лютий - червень, вересень - листопад 2016 року, березень, липень - листопад 2017 року службовими особами ТОВ «Парт маркет», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», ТОВ «Тріумф-Профіт», ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра», ТОВ «Аспект Агро», ТОВ «Зерно Агроторг» та ТОВ «Слобідський Хліб» постачання товарів та надання послуг для ТОВ «Украгро Торг» не здійснювалось, документи первинного бухгалтерського та податкового обліків: договори поставки, договори про надання послуг, специфікації до договорів поставки, додаткові угоди до договорів, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, податкові накладні, акти надання послуг, рахунки на оплату, специфікації до договорів, по нібито поставленим товарам та наданим послугам для ТОВ «Украгро Торг» не оформлялися, тобто, вищезгадані підприємства фактично не поставляли та не надавали послуги для ТОВ «Украгро Торг», а документи первинного бухгалтерського та податкового обліків, оформлені від імені ТОВ «Парт маркет», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», ТОВ «Тріумф-Профіт», ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра», ТОВ «Аспект Агро», ТОВ «Зерно Агроторг» та ТОВ «Слобідський Хліб», є недостовірними та використовувалися директором та головним бухгалтером ТОВ «Украгро Торг» ОСОБА_1 з метою необґрунтованого формування в податковому обліку та документах податкової звітності ТОВ «Украгро Торг» сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Таким чином, директор та головний бухгалтер ТОВ «Украгро Торг» Рослік П.С., фактично виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника та головного бухгалтера підприємства, являючись відповідальним за забезпечення фіксації у бухгалтерському обліку підприємства фактів здійснення господарських операцій, діючи умисно та достовірно знаючи про те, що у періоди: лютий - червень, вересень - листопад 2016 року, березень, липень - листопад 2017 року ТОВ «Парт маркет», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», ТОВ «Тріумф-Профіт», ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра», ТОВ «Аспект Агро», ТОВ «Зерно Агроторг» та ТОВ «Слобідський Хліб», в дійсності, не реалізовували товари та надавали послуги на адресу керованого ним підприємства, з метою умисного завищення валових витрат та необґрунтованого формування податкового кредиту з ПДВ, в порушення п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п.198.1 ст. 198, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, безпідставно включив до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у відповідні податкові періоди суму 2 859 895,08 грн., сформовану з вартості придбаних товарів та послуг, відображених у недостовірних первинних бухгалтерських документах, оформлених від імені ТОВ «Парт маркет», ТОВ «Торгівельний Дім «Рітейл Солюшн», ТОВ «Тріумф-Профіт», ТОВ «Деметра Стайл», ТОВ «Редекс Плюс», ТОВ «НПО Променерго», ТОВ «ВФ Агро терра», ТОВ «Аспект Агро», ТОВ «Зерно Агроторг» та ТОВ «Слобідський Хліб».

Згідно із частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності, свідчить про вчинення особою інкримінованого їй злочину, однак держава відмовляється від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи. Отже не дивлячись на звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, останній вважається таким, що вчинив злочин.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентами для визначення податкового кредиту не підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

Вищевказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного суду, що викладені у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №813/5998/14.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 19 жовтня 2018 року №, видано Головним управлінням ДФС у Донецькій області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а отже позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро торг» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2018 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро торг» (місцезнаходження: вул. Олекси Тихого, буд. 10, м. Краматорськ, Донецька область, 85043, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від № від 19.10.2018 року відмовити повністю.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини 21 січня 2020 року.

Повне судове рішення складено 31 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ДФС податкового повідомлення первинні документи звільнення від кримінальної відповідальності щодо особи котра вчинила злочин про практику застосування законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності

Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_3