Справа № 420/5298/19
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5298/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Лементовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та, збільшивши позовні вимоги, просить суд визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.06.2019 року № 00421304, № 00451304, № 00441304, № 00401304, № 00431304, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.06.2019 року № 00051304, рішення про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.08.2019 року № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 року № Ф-, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 року № Ф-55833-52.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що непогодившись з прийнятими ГУ ДФС в Одеській області рішенням, їх було оскаржено до ДФС України. Разом з тим, рішення ДФС України за результатами розгляду скарги прийнято з порушенням Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду органами доходів і зборів. При цьому, викладені в акті перевірки висновки є безпідставними та некоректними. Виявлена під час перевірки розбіжність між сумою витрат викликана неотриманням під час перевірки первинних документів, що підтверджують витрати (накладні, акти, договори тощо), оскільки перевірку проведено за відсутності позивача та без витребування первинної документації. Крім того, дорікання щодо порушення визначення податкового кредиту обґрунтовані посиланнями на автоматизоване співставлення податкового кредиту та податкових зобов`язань, проте АІС «Податковий блок» та її складова Єдиний реєстр податкових накладних не пройшли державної експертизи та на них не видавався атестат відповідності, тому посилання на отримані з них дані, не є належними та допустимими в розумінні положень ст. ст. 73-75 КАС України. Таким чином, прийняті акти індивідуальної дії є протиправними та підлягають скасуванню.

Представником відповідачів до суду надано відзив на позовну заяву, який відповідає змісту акту перевірки та в якому представник відповідачів просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, який відповідає обґрунтуванню позовної заяви.

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду 30 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято до провадження заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду 30 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 19 грудня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління ДПС в Одеській області та розпочато розгляд справи по суті спочатку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 03.11.2016 року року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за № 2 014252 (а.с. 22 т. 1).

13 березня 2019 року на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку на 2018 рік проведення документальних планових виїзних перевірок фізичних осіб-підприємців Головним управлінням ДФС в Одеській області видано наказ № 1803 про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року, Закону України від 8 липня 2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року, з 08 квітня 2019 року тривалістю 10 робочих днів (а.с. 6 т. 2).

Перед початком проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області пред`явлено службові посвідчення, копію наказу про проведення перевірки та вручено направлення на проведення перевірки позивачу, ФОП ОСОБА_1 , а тому у посадових осіб контролюючого органу виникло право приступити до проведення перевірки, відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України (а.с. 50 т. 2).

08 травня 2019 року за результатами перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 посадовими Головного управління ДФС в Одеській області складено та підписано акт перевірки № 893/15-32-13-04/, яким встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 п. 44.3 ст. 44 ПК України незабезпечення зберігання первинних облікових документів; п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 ПК України, п. 6 ст. 128 ГК України, неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, включення до декларації про майновий стан і доходи перекручених даних; п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; п. 177.2 та п. 177.4 ст. 177 ПК України заниження податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 654677,19 грн.; п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України ПК України не подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 2 квартал 2017 року та 1 квартал 2018 року; п. 198.6 ст. 198 ПК України заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 102467 грн.; п. 177.2 та п. 177.4 ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України занижено суму військового збору від підприємницької діяльності в сумі 54556,44 грн.; п. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 238879,08 грн.; абз. 3 ч. 8 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» несвоєчасно сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності (а.с. 35-44 т. 1).

Не погодившись з висновками акту перевірки № 893/15-32-13-04/ від 08.05.2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС в Одеській області із запереченнями, за результатами розгляду яких, висновки акту перевірки залишено без змін (а.с. 45-51 т. 1).

07 червня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 00421304, № 00451304, № 00441304, № 00401304, № 00431304, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 00041304, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-003, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 00051304 (а.с. 52-59 т. 1).

Не погодившись з винесеними рішеннями ФОП ОСОБА_1 . ДФС України зі скаргою, за результатами розгляду якої скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2019 року № Ф-003 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.06.2019 року № 00041304 та зобов`язано ГУ ДФС в Одеській області винести та направити нові вимогу та рішення (а.с. 60-66 т. 1).

12 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- (а.с. 67-68 т. 1).

21 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-55833-52 (а.с. 35 т. 2).

Рішенням ДФС України від 22.08.2019 року № 40472/6/99-99-11-05-01-25 залишено без змін податкові повідомлення-рішення № 00421304, № 00451304, № 00441304, № 00401304, № 00431304 (а.с. 69-72 т. 1).

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 77.6, 77.7, 77.8, 77.9 ст. 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Зі змісту акту перевірки від 08.05.2019 року № 893/15-32-13-04/ вбачається, що перевіркою встановлено неналежне ведення книги обліку доходів та витрат від 07.11.2016 року № 44 (у книзі не заповнено стовбець № 5 (реквізити документа, що підтверджує понесені витрати) доходів визначався не за касовим методом, а по постачанню (відвантаженню)), включення до декларації про майновий стан і доходи перекручених даних, чим порушено п. 177.2 п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 ПК України. Перевіркою правильності визначення валового доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми валового доходу, встановленого в ході перевірки, виявлено розбіжності, які виникли за рахунок визначення суми отриманого доходу у перевіряємому періоду по даті відвантаження, а не за касовим методом та інших причин, порушено п. 177.2 ст. 177 ПК України. Згідно декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік та 218 рік загальна сума задекларованого доходу сформована від здійснення неспеціалізованої оптової торгівлі продуктами харчування та складає 0,00 грн. за 2017 рік та 2921943,04 грн. та за 2018 р. 1037449,28 грн. згідно наданої книги обліку доходів і витрат від 07.11.2016 р. № 44 загальна сума отриманого доходу (стовбець 4) складає 2898528,06 грн. та 1037449,28 грн. за 2018 р. Згідно наданих до перевірки банківських виписок про рух коштів на рахунках та контрольних стрічок РРО було встановлено, що сума одержаного доходу складає 2852949,49 грн. за 2017 рік та 1001494,49 грн. за 2018 рік. Згідно отриманих під час перевірки банківських виписок про рух коштів на рахунок було встановлено: 1) що ФОП ОСОБА_1 отримав дохід від реалізації товару ФОП ОСОБА_2 в сумі 407303,48 грн. за 2017 рік та в сумі 67563,79 грн. за 2018 рік; 2) що ФОП ОСОБА_1 внесено на банківські рахунки готівкою грошові кошти у вигляді власних коштів в сумі 1004600 грн. (626600 грн. у 2016 році та 378000 грн. у 2017 році), у вигляді торгової виручки в сумі 3205470 грн. (626600 грн. у 2016 році та 633250 грн. у 2018 році). Згідно даних книг обліку доходів і витрат від 07.11.2016 № 44 ФОП ОСОБА_1 внесені на банківські рахунки кош8ти у вигляді власних коштів, а також виручки від реалізації товарів не включені до складу суми отриманого доходу (стовбця № 4 (загальна сума отриманого доходу). 3) що ФОП ОСОБА_1 отримано поворотку фінансову допомогу від ФОП ОСОБА_2 в сумі 605129,48 грн. (38000 грн. у 2016 р., 553129,48 грн. у 2017 р. та 14000 грн. у 2018 р.) та від ФО ОСОБА_3 в сумі 27000 у 2018 р. Згідно контрольних стрічок РРО встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримав дохід в сумі 2445646 грн. за 2017 р. та 93393. Грн.. за 2018 р. від реалізації товару: «вино, горілка, енергетик, лікер гор вир, мін вода, м`ясо птиці, напій збродж, пельмені, пиво, сл. Вода, слабоалкоголка, цукерки».

Також, актом перевірки від 08.05.2019 року № 893/15-32-13-04/ встановлено, що ФОП ОСОБА_1 згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік віднесено суму 2745966,59 грн. у вигляді вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції (стовбець 5, 6) та суму 2827,00 грн. у вигляді інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг: за 2018 р. віднесено суму 995951,31 грн. у вигляді вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції (стовбець 5), суму 11524,70 грн. у вигляду витрат на оплату праці та нарахування на заробітну плату (стовбець 6) та суму 27114, 28 грн. у вигляді інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг. Згідно наявних під час перевірки документів було встановлено: 1) що у книзі обліку доходів та витрат від 07.11.2016 року № 44 ФОП ОСОБА_1 відсутні записи у стовбці: 5 - реквізити документа, що підтверджує понесені витрати, записи у стовбцях 6 (сума витрат, пов`язаних з придбанням товарів), 7 (витрати на оплату праці найманих осіб), 8 (інші витрати, пов`язані з одержанням доходу), та 9 (сума чистого оподатковуваного доходу) здійснювались за підсумками місяців. 2) Згідно даних до перевірки товарно-транспортних (видаткових) накладних ТОВ «Лувр і К» було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбавав у кредит у ТОВ «Лувр і К» алкогольні та слабоалкогольні напої на суму 831312,23 грн. Згідно наданих банківських виписок про рух коштів на рахунках було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 сплати за товар на користь ТОВ «Лувр і К» суму 314166,67 грн. Зборгованість ФОП ОСОБА_1 перед ТОВ «Лувр і К» складає 517145,56 грн. Згідно наданої до перевірки ФОП ОСОБА_1 довідки про залишки станом на 31.12.2018 р. у ФОП ОСОБА_1 відсутні залишки по алкогольним та слабоалкогольним напоям, тобто товар отриманий від ТОВ «Лувр і К» було реалізовано. Згідно ІС «Податковий блок» було встановлено, що ОСОБА_1 в перевіряємому періоді був керівником філії «Ізмаїльська» ТОВ «Лувр і К», філія «Ізмаїльська» ТОВ «Лувр і К» знаходиться у стані 0, з 2017 року не звітує до органів ДФС. Таким чином, витрати пов`язані з отриманням доходу в сумі 517145, 56 грн. не підлягають врахуванню під час перевірки, оскільки ОСОБА_1 не розрахувався за отриманий від ТОВ «Лувр і К» товар, який був реалізований. 3) Згідно ЄРПН встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбавав у 2018 р. у ФОП ОСОБА_2 пельмені «Сімейні» вагові 10 кг ЛХК вартістю 80190 грн. та пельмені «Домашні» 10 кг ЛХК варістю 44793 грн. Згідно наданих банківських виписок про рух коштів на рахунках ФОП ОСОБА_1 не розрахувався перед ФОП ОСОБА_2 за отримані пельмені, заборгованість складає 124983 грн. Згідно наданої до перевірки ФОП ОСОБА_1 довідки про залишки станом на 31.12.2018 р. у ФОП ОСОБА_1 відсутні залишки по пельменям, тобто товар отриманий від ФОП ОСОБА_2 був реалізований. Таким чином, витрати пов`язані з отриманням доходу від реалізації пельменів не підлягають врахуванню під час перевірки, оскільки ФОП ОСОБА_1 не розрахувався за отримані від ФОП ОСОБА_2 пельмені, які були реалізовані. 4) згідно контрольних стрічок РРО встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримав дохід через РРО в сумі 2445646 грн. за 2017 р. та 933931 грн. за 2018 р. від реалізації товару: «вино, горілка, енергетик, лікер гор вир, мін вода, м`ясо птиці, напій збродж, пельмені, пиво, сл. Вода, слабоалкоголка, цукерки», тобто ФОП ОСОБА_1 проводив розрахункові операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». При цьому, перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу, відображеного в декларації про доходи, з даними про суми чистого оподаткованого доходу, визначеним в ході перевірки, виявлено розбіжності в декларації за 2017 рік + 2676961,03 грн., в декларації за 2018 рік + 960134,50 грн., а також виявлено неправильне визначення суми валового доходу, суму витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу (документально підтверджених) у річних деклараціях про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на 654677,19 грн.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється ст. 177 ПК України.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно п. 177.3 ст. 177 ПК України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). Не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Як вбачається податкових декларацій про майновий стан і доходи загальна сума оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік складає 34228,65 грн., а за 2018 рік - 2858,99 грн. (а.с. 24-26, 29-31 т. 1).

При цьому, за даними перевірки загальна сума оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік складає 2711189,68 грн., за 2018 рік - 962993,49 грн. Різниця за 2017 рік складає - 2676961,03 грн, за 2018 рік - 960134,50 грн.

Згідно розрахунку податкового зобов`язання з податку на доходи осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік складає 2921843,04 грн., за 2018 рік - 1037449,28 грн. (а.с. 27-28, 32-33 т. 1).

При цьому, за даними перевірки загальна сума витрат, безпосередньо пов`язаних з одержаним доходом ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік складає 141759,81 грн., за 218 рік - 38501,00 грн.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, не включаються до складу витрат.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, п. 2 Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно п.п. 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п. 2 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка діє в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачі особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат протягом періоду, що перевірявся, визначався положеннями Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481 (далі - Порядок № 481).

Пунктом 1 Положення № 481 визначено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178. 6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Підпунктом 5) п. 6 Положення № 481 передбачено, що у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг.

Згідно з пунктом 9 Положення № 481 дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Тобто, відповідно до встановленого для фізичної особи-підприємця порядку обліку доходів і витрат, для визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб фізична особа - підприємець має встановити загальний оподатковуваний дохід звітного періоду та обсяг витрат, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності. При цьому, підставою для обчислення фізичною особою - підприємцем загального оподатковуваного доходу та витрат є дані Книги обліку доходів і витрат за умови наявності документів щодо походження товару та документального підтвердження здійснених витрат. Ці самі дані використовуються фізичною особою - підприємцем при заповненні податкової декларації про майновий стан та доходи.

При цьому, з урахуванням вищевикладених норм податкового законодавства слідує, що фізична особа-підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, відображає у складі доходу виручку у грошовій та негрошовій формі, при цьому до складу витрат має право включати витрати господарської діяльності, пов`язані з отриманням зазначеного доходу, за умови, що ці витрати пов`язані із реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг та підтверджені відповідними документами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В позовній заяві позивач вказує, що причиною встановлених розбіжностей є неотримання під час проведення перевірки первинних документів, що підтверджують витрати (накладні, акти, договори тощо).

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Згідно ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. При проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 надавався запит про надання інформації та документального підтвердження, який були отримано, проте запитуваної інформації в повному обсязі надано не було, про що складно відповідний акт (а.с. 7-9 т. 2).

При цьому, як вбачається з акту перевірки від 08.05.2019 року № 893/15-32-13-04/ посадовими особами контролюючого органу під час проведення перевірки використано первинні банківські документи, податкову звітність, книгу обліку доходів і витрат від 07.11.2016 року № 44, копії ліцензій, товарно-транспортні накладні по ФОП ОСОБА_2 , видаткові накладні, прибуткові накладні по ТОВ «Лувр», договір № 1 від 10.11.2016 р. про надання поворотної фінансової допомоги, договір оренди нежилового приміщення від 01.07.2018 р. та акти наданих послуг з ФОП ОСОБА_2 , інформацію про залишки товарів станом на 01.01.2018 року та 31.12.2018 року, ЄРПН, документи по заробітній платі, контрольні стрічки РРО зведені щомісячно про суми виторгу та інші документи.

Крім того, посадовими особами складено опис наданих ФОП ОСОБА_1 документів під час перевірки, які були йому повернуті після її закінчення (а.с. 71 т. 2).

Тобто, висновки акту перевірки ґрунтуються на документах, які були надані безпосередньо ФОП ОСОБА_1 під час проведення перевірки.

Таким чином, позивачем, ФОП ОСОБА_1 , в період 01.01.2016 по 31.12.2018 року допущено порушення п. 177.2, 177.3, 177.4, 177.10 ст. 177 Податкового кодексу.

З 03 серпня 2014 року набрав чинності Закон України від 31.07.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України», яким на період до 01 січня 2015 року запроваджено військовий збір.

Законом України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, до Кодексу внесено зміни в частині оподаткування військовим збором. Так, відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Кодексу, а саме: фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізичні особи - нерезиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні, а також податкові агенти (пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Відповідно до п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу, зокрема: для резидента - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування та іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Таким чином, з 1 січня 2015 року військовий збір сплачується з усіх доходів, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування (п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Згідно п.п. 1.4 п. 16-1 Підрозділу 10. Інші перехідні положення Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VII нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету із чистого доходу приватного підприємця здійснюється у порядку, встановленому Розділом IV Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 1.6. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Кодексу.

Таким чином, оскільки перевіркою встановлено заниження суми оподаткового доходу, в порушення п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п.177.3, п.п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6 п. 177.4 ст. 177, п.п. 1.4 п. 16-1 Підрозділу 10 Інші перехіді положення ПК України, відповідно занижено суму військового збору за 2017 рік, що правомірно встановлено під час проведення перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Пунктом 2 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) єдиний внесок нараховується - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Частиною 5 ст. 8 вказаного Закону визначено, що Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Таким чином, оскільки перевіркою встановлено заниження суми оподаткового доходу, позивачем порушено п. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності.

При цьому, враховуючи вищевикладене, з урахуванням вимог п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідачем правомірно винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, оскільки за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більше як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Також, під час проведення перевірки встановлено та зафіксовано в акті перевірки від 08.05.2019 року № 893/15-32-13-04/ НОМЕР_1 , що ФОП ОСОБА_1 у 2 кварталі 2017 року та 1 кварталі 2018 року виплачував ставку мінімальної заробітної плати ОСОБА_4 (водій), ОСОБА_5 (склад), ОСОБА_6 (торговий агент), ОСОБА_7 (торговий агент), ОСОБА_8 (торговий агент), ОСОБА_9 (торговий агент), ОСОБА_10 (торговий агент), ОСОБА_11 (торговий відділ), проте в порушення п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України ПК України не подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ). Будь-яких доказів в спростування позивачем суду не надано.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 згідно реєстру податкових накладних зобов`язань між контрагентами, податкових накладних, декларацій з ПДВ, та інших документів, встановлено завищення задекларованих ФОП ОСОБА_1 показників по взаємовідносинах з ПРАТ «Миронівський хлібопродукт» та ОСОБА_12 в сумі 102467 грн., оскільки податкові накладні відсутні в ЄРПН.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних /розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних /розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки суми податку, сплаченоі (нараховані) ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з придбанням товарів/послуг у ПРАТ «Миронівський хлібопродукт» та ОСОБА_12 не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, суми такого податку не відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податкові декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення порядку розгляду Державною фіскальною службою України скарги на прийняті ГУ ДФС в Одеській області рішення, оскільки у випадку незгоди з діями та прийнятим ДФС України рішенням за результатами розгляду скарги позивач, відповідно до приписів п. 56.10 ст. 56 ПК України має право оскаржити його в судовому порядку.

За таких підстав, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги вимоги податкового законодавства України, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 07.06.2019 року № 00421304, № 00451304, № 00441304, № 00401304, № 00431304, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.06.2019 року № 00051304, рішення про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.08.2019 року № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 року № Ф-, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 року № Ф-55833-52, винесені відповідачем правомірно та в межах його повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5), Головного управління ДПС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5) про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.06.2019 року № 00421304, № 00451304, № 00441304, № 00401304, № 00431304, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.06.2019 року № 00051304, рішення про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.08.2019 року № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 року № Ф-, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 року № Ф-55833-52, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 03 лютого 2020 року.

Суддя О.А. Левчук

.