Справа № 200/11229/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 р. Справа№200/11229/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Національної поліції в Донецькій області (надалі - ГУ НП в Донецькій області, відповідач) про поновлення на посаді з дня звільнення та компенсування заробітної плати за вимушені прогули, компенсування морального збитку, який отримав позивач у зв`язку зі звільненням, оскільки йому потрібно забезпечувати батьків на окупованій території та знімати квартиру на території м. Маріуполя у зв`язку із працею та судовими розглядами, компенсування грошових коштів на вимушене зняття квартири для проживання як переселенця, компенсування грошових коштів за купівлю форми, яку доводилось купувати за свої грошові кошти, а також перерахування понаднормової роботи, яка не враховується у Національній поліції України в Донецькій області.

23 листопада 2019 року позивачем надана уточнена позовна, в якій останній просить суд:

- визнати незаконними дії щодо безпідставного звільнення за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- визнати незаконним та скасувати наказ від 05 серпня 2019 року №2013 «Про порушення службової дисципліни працівниками Кальміуського відділення поліції Центрального ВП, Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області та їх покарання» в частині відносно позивача;

- визнати незаконним та скасувати наказ по особовому складу від 14.08.2019 року №332 о/с в частині відносно позивача;

- поновити на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції з дня звільнення - 14.08.2019 року;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць;

- стягнення суми середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 14 серпня 2019 року на дату постановлення рішення по суті по справі;

- стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 06.12.2018 року по 14.08.2019 року позивач працював оперуповноваженим Центрального відділу поліції Кальміуського відділу поліції м. Маріуполь. Наказом ГУ НП в Донецькій області від 14.08.2019 року №332 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі наказу ГУ НП в Донецькій області від 05.08.2019 року №2013.

Позивач вважає, що рішення невстановленої комісії Національної поліції Донецької області щодо його звільнення з поліції та проведення перевірки, за результатами якої винесено наказ №332 о/с від 14.08.2019 року, є протиправними, оскільки під час проведення перевірки він знаходився на території м. Києва та не давав ніяких пояснень у службовому розслідуванні.

Також, позивач зазначив, що застосовуючи крайній захід дисциплінарної відповідальності відповідачем не враховано презумпцію невинуватості, а звільнення з посади та зі служби у поліції протиправним.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року позовна заява залишена без руху.

04.11.2019 року ухвалою суду продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року і встановлено строк для їх усунення протягом п`яти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року відкрито провадження у справі № 200/11229/19-а, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

У відзиві на позовну заяву від 02 січня 2020 року відповідач зазначив, що позивач проходив службу у поліції з 07 листопада 2015 року, перед звільненням обіймав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та мав спеціальне звання - старший лейтенант поліції.

17.07.2019 року до УКЗ ГУНП в Донецькій області надійшла інформація про проведення обшуків прокуратурою відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України за матеріалами кримінального провадження від 07.05.2019 №0002771 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3, ст. 368, ч. 2 ст. 362, ч.ч. 1,2 ст. 261-2, ч.ч. 1,2 ст. 182 та ч. 2 ст. 163 КК України, у Кальміуському ВП та Центральному ВП ГУНП в Донецькій області та можливу причетність до систематичного збирання та розповсюдження конфіденційної інформації про осіб за неправомірну вигоду працівників Кальміуського ВП та Центрального ВП ГУНП в області.

18.07.2019 року наказом ГУНП в Донецькій області №1836 за вказаним фактом було призначене службове розслідування, яким встановлено, що ОСОБА_1 , використовуючи службове становище, отримував конфіденційну інформацію про осіб, яка зберігається в інформаційних базах та системах Національної поліції України, МВС України, та передавав її зацікавленій особі за грошову винагороду, чим допустив порушення службової дисципліни, порушив вимоги п.п.1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 5,6 ст. 6, ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», п.1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», п.6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2017 №1179, що виразилося у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи та незаконному збиранні і поширенні конфіденційної інформації про осіб, що призвело до витоку інформації, скоїв вчинок, що підриває авторитет працівника поліції.

На підставі висновку службового розслідування Головним управлінням був виданий наказ від 05.08.2019 №2013 «Про порушення службової дисципліни працівниками Кальміуського відділення поліції Центрального ВП, Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області та їх покарання», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Наказом ГУНП в Донецькій області від 14.08.2019 №332 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» з 14 серпня 2019 року.

Враховуючи, що Головним управлінням не було допущено порушень порядку проведення службового розслідування, а також те, що оскаржувані накази були видані уповноваженою особою (керівником органу поліції, якому надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції) в межах компетенції, з підстав, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та за наявністю мотиву для їх видання, відповідач вважає оскаржувані накази правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач звільнений зі служби в поліції не через вчинення ним правопорушення, а через порушення службової дисципліни, тому позивач помилково вважає, що відповідачем порушено норму ст. 42 Конституції України, однак це твердження є необґрунтованим і з огляду на те, що Головним управлінням не надавалась оцінка діям позивача у кримінальному провадженні, а лише оцінювались його дії як поліцейського при дотриманні ним службової дисципліни, оскільки у даному випадку особою було вчинено діяння, несумісне з його посадою, проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Разом з тим, відповідач зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення суми середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу є передчасними, оскільки підставою для здійснення такого нарахування і виплати є видання керівником органу поліції наказу про поновлення поліцейського на службі, а на підтвердження наявності моральної шкоди з вини відповідача позивачем не доведено та не надано будь-якого обґрунтування щодо заявленої суми стягнення.

На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 27).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та має спеціальне звання старший лейтенант поліції (а.с. 52).

Відповідно до Інформаційної довідки від 17.07.2019 року №2977/12/02-2019 за фактом відкриття Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України кримінального провадження від 07.05.2019 №0002771 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 362, ч.ч. 1, 2 ст. 261-2, ч.ч. 1, 2 ст. 182 та ч. 2 ст. 163 КК України та проведення обшуків, у ході здійснення досудового розслідування від працівників ВВБ Національної поліції України отримано інформацію про те, що до систематичного збирання та розповсюдження конфіденційної інформації про осіб за неправомірну вигоду нібито причетна низка осіб з числа працівників Національної поліції України, зокрема, інспектор сектору інформаційної підтримки Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Серванська Дар`я Володимирівна, якою нібито безпосередньо здійснюється збирання інформації з баз даних.

17.07.2019 року на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва (справа від 12.07.2019 №757/36287/19-к) прокурором другого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України за місцем роботи Д. Серванської за адресою: м. Маріуполь, вул. Контрольна, 54, де розташоване Кальміуське відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області проведено обшук під час якого виявлено та вилучено, зокрема, у робочому кабінеті №218 т.в.о. начальника Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції В. Попова вилучено мобільний термінал марки Xiaomi Redmi 5 Plus, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , оператора Vodafon - , оператора Київстар - НОМЕР_4, який належить оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1, якого було запрошено до кабінету ОСОБА_2 для добровільної видачі речей, предметів тощо. Також, у робочому кабінеті №204 ОСОБА_1 вилучено записник щоденник, який належить ОСОБА_1 (а.с. 53-56).

На підставі зазначеної вище інформації наказом № 1836 від 18.07.2019. «Про призначення службового розслідування» призначене службове розслідування (а.с. 57).

Висновком службового розслідування за фактом відкриття Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України кримінального провадження від 07.05.2019 №0002771 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 362, ч.ч. 1, 2 ст. 261-2, ч.ч. 1, 2 ст. 182 та ч. 2 ст. 163 КК України та проведення обшуків (а.с. 58-63) встановлено наступне.

У ході службового розслідування встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України в м. Києві та Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню від 07.05.2019 № 0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 362, ч.ч. 1, 2 ст. 261-2, ч.ч. 1, 2 ст. 182 та ч. 2 ст. 163 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, матеріали якого 07.05.2019 виділено з матеріалів кримінального провадження за № 0002771, здійснюється прокурорами Головного військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Досудове розслідування у рамках вказаного провадження здійснюється за фактами отримання офіцерами Державної прикордонної служби України та інших правоохоронних органів неправомірної вигоди за надання третім особам конфіденційної інформації, що обробляється у автоматизованих інформаційних системах.

У ході здійснення досудового розслідування від працівників ДВБ Національної поліції України отримано інформацію про те, що до систематичного збирання та розповсюдження конфіденційної інформації про осіб за неправомірну вигоду причетна низька осіб з числа працівників Національної поліції України.

19.07.2019 року до УКЗ ГУНП в Донецькій області з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в області надійшла інформація про те, що 18.07.2019 Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України в рамках розслідування кримінального провадження №0000071 від 07.05.2019 оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 1,2 ст. 182 КК України.

Вивченням повідомлення про підозру встановлено, що на початку 2019 року, більш точної дати встановити під час досудового розслідування не надалося можливим, знайомий ОСОБА_1 - ОСОБА_3 запропонував йому, використовуючи власне службове становище, отримувати конфіденційну інформацію про осіб, яка зберігається в інформаційних базах та системах Національної поліції та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому, ОСОБА_3 повідомив, що він збирається збувати зазначені відомості зацікавленим особам, яких буде знаходити, використовуючи мобільний додаток месенджер «Telegram», а отримані за вказані відомості грошові кошти ОСОБА_3 запропонував розподіляти між ним та ОСОБА_1 . В свою чергу ОСОБА_1 погодився на пропозицію ОСОБА_3.

При цьому, згідно із попередніми домовленостями ОСОБА_3 повинен підшукувати замовників вчинення злочинів, отримувати від замовників та перерозподіляти грошові кошти, передавати замовникам конфіденційну інформацію, а ОСОБА_1 повинен використовуючи своє службове становище та користуючись своїми зв`язками у правоохоронних органах, отримувати відповідну конфіденційну інформацію та передавати її ОСОБА_3 .

Так, на початку 2019 року, ОСОБА_3 за допомогою додатку, месенджеру «Telegram», користуючись обліковими записами «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», розмістив оголошення у публічно доступних групах, наступного змісту «Пробиваю по базам МВД, НАЛОГОВАЯ (контрагенты), (физ и юр лица), НОВАЯ ПОЧТА. Пробиваю по базе АРМОР. Определим местонахождение человека по номеру, его передвижения. Детализация номера Kyivstar, МТС. Пробиваю сим по imei, новой сим карты по старому номеру», запропонувавши таким чином невизначеному колу осіб послуги щодо незаконного отримання конфіденційної інформації щодо громадян яка створена та захищена відповідно до законодавства.

12 червня 2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою додатку, месенджеру «Telegram», від невстановленої особи, отримав замовлення щодо отримання конфіденційної інформації відносно особи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же день, діючи відповідно до раніше розподілених ролей, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 про необхідність отримати наявну в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію щодо вказаної особи.

В свою чергу ОСОБА_1, перебуваючи у м. Маріуполі, повідомив інспектора сектору інформаційної підтримки Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Д. Серванську про наявність службової необхідності в отриманні наявних в Інтегрованій інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України відомостей відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ввівши її таким чином в оману.

Після чого, 12 червня 2019 року о 11:05 Д. Серванська, користуючись власним логіном «D14_SDAV» в Інтегрованій інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, сформувала відповідний пошуковий запит «ЗАВЕРТЯЕВ СЕРГЕЙ ВЛАДИМИРОВИЧ 1992» в результаті чого отримала конфіденційну інформацію щодо ОСОБА_4 , а саме: відомості щодо прізвища та ім`я особи, дати та місця народження, місця реєстрації та місця мешкання, відомості щодо паспортів громадянина України, притягнення зазначеної особи до адміністративної або кримінальної відповідальності, а також відомостей щодо номеру його мобільного телефону.

Отримані відомості Д. Серванська передала ОСОБА_1 оскільки вважала, що вони потрібні останньому для виконання своїх службових обов`язків. ОСОБА_1 при цьому, реалізуючи спільний злочинний задум, діючи відповідно до раніше розподілених ролей, передав вказані відомості ОСОБА_3 за допомогою програми «Telegram».

Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці, отримавши від ОСОБА_1 вищевказану конфіденційну інформацію відносно ОСОБА_4 , зберігав вказану інформацію на власному мобільному телефоні та в подальшому, маючи на меті отримання грошових коштів за незаконно зібрану конфіденційну інформацію передав вказані відомості замовнику за допомогою програми «Telegram».

12 червня 2019 року о 11:08, в якості грошової винагороди за отриману конфіденційну інформацію відносно ОСОБА_4 , на рахунок якому кореспондує банківська картка «Монобанк» (ПрАТ «Універсал Банк») № 5375 4141 1187 6255, випущена на ім`я ОСОБА_3 через термінал самообслуговування було зараховано грошові кошти у сумі 1502,45 гри.

В той же день, о 11:14 ОСОБА_3 відповідно до раніше досягнутих домовленостей, з власного рахунку, якому кореспондує банківська картка № 5375 4141 1187 6255 перерахував в якості сплати за отриману конфіденційну інформацію грошові кошти у сумі 700 грн. на рахунок № НОМЕР_3 (AT «ПУМБ») який належить ОСОБА_1 .

Також встановлено, що 16 липня 2019 року за допомогою мобільного додатку месенджеру «Telegram» ОСОБА_3 отримав замовлення щодо збору конфіденційної інформації відносно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі щодо інформації, яка зберігається в інформаційних системах Національної поліції та Міністерства внутрішніх справ України.

В той же день, реалізуючи спільний злочинний задум, діючи відповідно до раніше розподілених ролей ОСОБА_3 перебуваючи у м. Маріуполь, за допомогою програми «Telegram», повідомив ОСОБА_1 про необхідність отримання вищевказаної інформації.

ОСОБА_1 перебуваючи у кабінеті № 209 Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, розуміючи, що він не має відповідного доступу до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, та усвідомлюючи, що він не має відповідних передбачених законом підстав для збирання конфіденційної інформації про О. Тасмали, а також не маючи згоди особи на збирання такої конфіденційної інформації, скориставшись відсутністю на робочому місці оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6, використовуючи її робочий комп`ютер та наданий їй логін «D14_KAM» в Інтегрованій інформаційно-пошуковій системі органів внутрішніх справ України, маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сформував ряд пошукових запитів в результаті чого отримав конфіденційну інформацію щодо вказаної особи, а саме: відомості щодо прізвища та ім`я особи, дати та місця народження, місця реєстрації та місця мешкання, відомості паспорту громадянина України, відомості щодо притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності.

Від надання пояснень за вказаним фактом оперуповноважений СКП Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився.

Опитаний т.в.о. начальника Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майор поліції Попов Валентин Іванович, пояснив, що 17.07.2019 приблизно о 09:30 до приміщення Центрального ВП ГУНП в області прибули працівники військової прокуратури та працівник ДББ. Вказані працівники надали постанову про проникнення до житла чи іншого володіння особи до ухвали суду, а саме на проведення обшуку у приміщенні відділення поліції. У його робочому кабінеті № 218 було вилучено мобільний термінал марки Xiaomi Redmi 5 Plus, який належить оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1. Також було проведено обшуки ще в трьох службових кабінетах СКП та СІП. Як стало відомо, ОСОБА_1 займався незаконним збором та розповсюдженням інформації відносно громадян України, за що отримував неправомірну винагороду.

Опитана оперуповноважений СКП Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснила, що у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків вона має допуск до наступних баз даних: «Централізований вузол ІІПС ОВС», «ІІПС ОВС Донецької області» та «Цунамі». Вказані бази використовуються з метою обліку та перевірки інформації стосовно викрадених або втрачених речей, осіб відносно яких застосовано запобіжних захід - домашній арешт, втрачених або викрадених документів та інше. Крім того за допомогою вказаних баз в окремих випадках за дорученням слідчого встановлюються анкетні данні та інша інформація на осіб в рамках проведення досудового слідства по кримінальним провадженням.

17.07.2019 року їй ( ОСОБА_6 ) стало відомо, що ОСОБА_1 16.07.2019 скористався її робочім комп`ютером та отримав конфіденційну інформацію стосовно громадянина України. Зі слів ОСОБА_1 їй стало відомо, що той зайшов до її службового кабінету коли вона була у т.в.о. начальника Кальміуського відділення поліції, взяв її робочій блокнот де було записано пароль для входу до баз та здійснив перевірку особи.

Того ж дня до її службового кабінету зайшли працівники ВВБ та Генеральної прокуратури України, які допитали її після чого провели обшуки у її службовому кабінеті та кабінеті інспектора СІП Центрального ВП ГУНП в області Д. Серванської. В ході обшуку у неї було вилучено блокнот в якому було записано пароль для входу до бази. Вказаний запис вона зробила тому, що допуск до баз отримала лише два тижня тому і не встигла ще його запам`ятати.

Опитана інспектор сектору інформаційної підтримки Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Д. Серванська пояснила, що її службовий кабінет № 211 розташований на другому поверсі адмінбудівлі Кальміуського відділення поліції. Згідно своїм функціональним обов`язкам вона має допуск до «Централізованого вузлу ІІПС ОВС». Допуск до вказаної бази вона отримала у травні 2019 року.

На початку червня 2019 року до неї звернувся ОСОБА_1 і повідомив, що йому у зв`язку зі службовою необхідністю потрібно отримати інформацію з ІІПС ОВС на громадянина України прізвище якого вона ( Д. Серванська) вже не пам`ятає. ОСОБА_1 за її допомогою власноруч почав здійснювати перевірку, а вона в той час знаходилася поруч з ним і контролювала, щоб той не фіксував результат перевірки на фото-відео носії.

Опитаний заступник начальника сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області майор поліції Стефаниць Віталій Валентинович, пояснив, що 17.07.2019 року він заступив на службу в якості відповідального від керівництва. Приблизно о 10:00 до відділення поліції прибули працівники військової прокуратури та ВВБ та повідомили, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженню за фактом розповсюдження конфіденційної інформації відносно громадян України третім особам оперуповноваженим СКП ОСОБА_1 . Також стало відомо, що ОСОБА_1 отримував вказану інформацію з бази доступ до якої відкрито оперуповноваженому СКП ОСОБА_6 . Більш за вказаним фактом йому нічого не відомо.

З 17.07.2019 року ОСОБА_1 перебуває у м. Києві де приймає участь у слідчих та процесуальних діях в якості підозрюваного у кримінальному провадженні від 07.05.2019 року № 0000071.

Причинами та умовами надзвичайної події стали, в тому числі: особиста недисциплінованість оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, порушення ним службової дисципліни, що виразилось у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи та незаконному збиранні і поширенні конфіденційної інформації про осіб, що призвело до витоку інформації.

На підставі викладеного дисциплінарна комісія вважала би, зокрема: «За порушення службової дисципліни, вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 5, 6 ст. 6, ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», п. 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи та незаконному збиранні і поширенні конфіденційної інформації про осіб, що призвело до витоку інформації, скоєння вчинку, що підриває авторитет працівника поліції, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції».

Факти, встановлені під час службового розслідування, також відображені в поясненнях допитаних під час службового розслідування працівників (а.с. 66-84).

Як вбачається зі службової характеристики від 17.07.2019 року на оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, за період служби на займаній посаді зарекомендував себе з позитивного боку, як грамотний фахівець, ініціативний і принциповий співробітник (а.с. 65).

Як вбачається з рапорту від 01.08.2019 року, з метою отримання пояснень за фактом проведення 17.07.2019 обшуків Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, 01.08.2019 року старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Донецькій області підполковником поліції С. Биковським здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1, під час бесіди останній повідомив, що на цей час він перебуває у м. Києві де працівники ГВП ГПУ проводять слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні від 07.05.2019 року №0000071 та від надання письмових пояснень за вказаним фактом ОСОБА_1 відмовився (а.с. 64).

Відповідно до повідомлення про підозру, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України Соловйов Микола Олександрович, розглянувши матеріали досудового розслідування за №0000071 від 07.05.2019, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, повідомлено ОСОБА_1 про підозру, у вчиненні протягом 2019 року наступних кримінальних правопорушень, а саме:

- у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України;

- у незаконному збиранні та поширенні конфіденційної інформації про особу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України;

- у незаконному збиранні та поширенні конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України (а.с. 86-96).

Таким чином ОСОБА_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 1, 2 ст. 361 КК України.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 05.08.2019 року № 2013 «Про порушення службової дисципліни працівниками Кальміуського відділення поліції Центрального ВП, Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області та їх покарання», за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч.ч. 5, 6 ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», п.п. 1, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0123689) звільнити зі служби в поліції (а.с. 31-32, 97-98).

На підставі наказу № 2013 від 05.08.2019 року ГУНП в Донецькій області видано наказ №332 о/с «По особовому складу» від 14.08.2019 року, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби (а.с. 30, 99).

Обидва накази підписані начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області генералом поліції третього рангу Миколою Семенишиним.

Позивач ознайомлений із вказаними вище наказами 14.08.2019 року (а.с. 32, 100).

24.12.2019 під час моніторингу мережі Інтернет, а також засобів масової інформації щодо наявності інформації негативного характеру відносно працівників ГУНП в Донецькій області, виявлено статтю, яку опубліковано о 16:08 на сайті «vlasti.net» під назвою «В Мариуполе полицейский продавал личные сведения о людях» (https://vlasti.net/news/312889) (а.с. 43).

Позивач, не погоджуючись з правомірністю застосування до нього дисциплінарного стягнення, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (у відповідній редакції; надалі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (у відповідній редакції; надалі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Обов`язки осіб рядового і начальницького складу визначені статтею 7 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб.

Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно зі статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

При цьому, вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників органів внутрішніх справ, приймаючи присягу працівника Національної поліції України ОСОБА_1 склав присягу «поважати та охороняти права і свободи людини», тоді як вищезазначені обставини, встановлені відповідачем під час службового розслідування у відношенні ОСОБА_1 , суперечать морально-етичним принципам, встановленим співробітникам Національної поліції.

Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів Національної поліції, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України.

Недодержання працівником поліції наведених вище норм є безумовною підставою вважати його таким, що вчинив дисциплінарний проступок.

Поліцейські відповідно до Дисциплінарного статуту несуть підвищену дисциплінарну відповідальність у порівнянні з пересічними громадянами. Тому за порушення дисципліни до них вживаються більш суворі заходи дисциплінарного впливу. Дисциплінарним статутом не передбачено застосування дисциплінарних стягнень в порядку послідовності, тому визначення виду стягнення вирішується начальником згідно з його повноваженнями, з урахуванням висновків службового розслідування та за наявності підстав для його накладення.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту передбачає, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Тому суд не приймає посилань позивача на порушення відповідачем процедури службового розслідування у зв`язку з тим, що від нього не витребувані письмові пояснення, що є протиправним, оскільки позивач відмовився від надання письмових пояснень, що підтверджується рапортом від 01.08.2019 року (а.с. 64).

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Судом встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування про порушення останнім службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч.ч. 5, 6 ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», п.п. 1, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

При цьому, суд не бере до уваги посилань позивача, що відносно нього відсутній вирок суду і це є підставою для поновлення позивача на службі, оскільки відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнено позивача.

Суд зазначає, що само по собі відкриття кримінального провадження не може бути підставою для звільнення позивача без наявності судового вироку, враховуючи принцип презумпції невинуватості, однак факти, встановлені службовим розслідуванням стосовно позивача, є підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Так, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення у виді звільнення.

Звільнення зі служби, як вид стягнення може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах поліції.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону № 580-VIII, відповідно до якої, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Службовим розслідуванням було встановлено грубе порушення дисципліни, тому враховуючи характер проступку, обставини, за яких його скоєно, керівником відповідача було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 .

В позовній заяві позивач посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лавентс проти Латвії», «Аллене де Рібермон проти Франції». Разом з цим, що вказані справи (рішення) Європейського суду з прав людини розглядались у ключі дотримання принципу презумпції невинуватості у кримінальних справах.

Суд не приймає до уваги такі посилання, оскільки підставою звільнення ОСОБА_1 було порушення позивачем Дисциплінарного статуту, а не наявність кримінального провадження, оскаржувані накази не містять підстав звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з його винуватістю у вчиненні злочину.

Судом встановлено, що оскаржуваними наказами позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння кримінального правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком.

Суд зазначає, що відсутність обвинувального вироку суду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення дисципліни.

Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними та самостійними видами відповідальності особи.

Суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Судом встановлено, що у висновку службового розслідування, проведеним відносно позивача, серед іншого зазначено, що причинами та умовами надзвичайної події стали особиста недисциплінованість оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , порушення ним службової дисципліни, що виразилось у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи та незаконному збиранні і поширенні конфіденційної інформації про осіб, що призвело до витоку інформації задля набуття вигоди, забороненої законодавством, скоїв вчинок, яким сплюндрував та принизив високе звання поліцейського, який присягнув на вірність Українському народові.

Така поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 816/604/17.

Оскільки в результаті проведеного службового розслідування обставини скоєння дисциплінарного проступку знайшли своє підтвердження, тому у керівника ГУ Національної поліції в Донецькій області були наявні підстави для видання наказу від 05.08.2019 року № 2013 «Про порушення службової дисципліни працівниками Кальміуського відділення поліції Центрального ВП, Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області та їх покарання» у частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 , який в подальшому було реалізовано шляхом видання наказу ГУ Національної поліції в Донецькій області від 14.08.2019 року №332 о/с «По особовому складу», згідно якому позивача звільнено з поліції.

Проаналізувавши наведені норми законодавства та оцінивши встановлені в ході судового розгляду обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність факту скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника поліції та свідчить про порушення оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дії, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського.

Таким чином, суд вважає, що позивачем вчинено негідну поведінку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу.

Сукупність приведених вище обставин дає суду підстави для висновку про те, що відповідач при прийнятті спірних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відповідно, відсутні правові підстави для скасування таких наказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що відповідачем правомірно прийнято наказ № 332 о/с від 14.08.2019 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за вчинок, несумісний з подальшим проходженням служби.

На підставі зазначеного, вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу від 05 серпня 2019 року №2013 «Про порушення службової дисципліни працівниками Кальміуського відділення поліції Центрального ВП, Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області та їх покарання» в частині відносно позивача, поновлення на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції з дня звільнення - 14.08.2019 року, стягнення суми середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 14 серпня 2019 року на дату постановлення рішення по суті по справі та стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн., є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки судом в даній справі встановлено правомірність прийнятого відповідачем наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції.

З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, у зв`язку з чим вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем у межах власних повноважень.

На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а спірні накази не порушують норм матеріального права та відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відсутність з боку відповідача витрат із залучення свідків та проведення експертиз, судові витрати у порядку ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України з позивача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Судове рішення складене 03 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією КАС України.

Суддя В.М. Чучко