Справа № 160/13483/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати неправомірним рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад робота в яких надає право на державну на пільгових умовах та пільгових розмірах;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зробити нарахування пенсії, починаючи з 03.12.2018 року з урахуванням стажу роботи який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, з урахуванням пільгового стажу роботи 21 рік 09 місяців 21 день, при загальному стажі роботи 33 роки 06 місяців 26 днів.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29травня 2019 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішеннямвідділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 13 управління застосування пенсійного законодавства головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2019 року № 174 було вирішено про зарахування до пільгового стажу позивача за списком № 2 - 08 років 03 місяці 10 днів та не зараховано до пільгового стажу період роботи з 26.08.1997 року по 16.04.2001 року. Таким чином, відповідачем було відмовлено позивачу у призначення пінсії на пілгових умовах. ОСОБА_1 вважає, щовідділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 13 управління застосування пенсійного законодавства головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно відмовлено у призначенні пенсії, оскільки у позивача наявний загальний стаж роботи - 33 роки 06 місяців 26 днів та пільговий стаж роботи - 21 рік 09 місяців 21 день, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Позивач вважає рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною другою статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року від відповідача було витребувано належним чином завірену копію пенсійної справи та запропоновано у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
30 січня 2020 року на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року на адресу суду надійшла належним чином завірена копія пенсійної справи ОСОБА_1 та відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідачем зазначено, що відмова в призначенні пенсії на пільгових умовах є обгрунтованою та такою, що відповідає чинному пенсійному законодавству, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж. В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено про те, що позивач працював в шкідливих умовах на посадах та умовах передбачених Списками повний робочий день. Відповідно до пункту 20 постанови Кабінету МіністрівУкраїни від 12.08.193 року№ 637, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 затвердженийПорядок Атестації робочих місць згідно якого атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не раніше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, органів Державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби Міністерства охорони здоров`я. Крім того, для підтвердження права на зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 року, подаються накази про результати атестації робочих місць за умовами праці. Позивачем до заяви про призначення пенсії було надано копію паспорту, ідентифікаційного коду, копію трудової книжки, копію диплому, копію військового квитка, пільгові довідки № 252, 253 від 12.07.2019 року, видані ТОВ "Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів", накази "Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та інші пільги та компенсації" № 258 від 17.04.2006 року, № 14/2 від 18.04.2011 року, № 12 від 18.04.2016 року. Згідно наданих документів первинна атестація робочих місць була проведена підприємством 17.04.2006 року. На підставі вищевикладеного не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 26.08.1997 року по 16.04.2001 рік. Згідно наданих документів страховий стаж позивача склав 33 роки 06 місяців 26 днів, пільговий стаж роботи - 8 років 3 місяці 10 днів, що дає право позивачу на призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки.
З урахуванням наведеного, головне управління пенсійного фонду України у задоволенні позовних вимог просило відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
29 травня 2019 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з досягненням 55 років.
Рішенням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 13 управління застосування пенсійного законодавства головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2019 року № 174 було вирішено про зарахування до пільгового стажу позивача за списком № 2 - 08 років 03 місяці 10 днів та не зараховано до пільгового стажу період роботи з 26.08.1997 року по 16.04.2001 року.

Зокрема, в даному рішенні зазначено, що відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Працівники, які мають не менше половини роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, зокрема чоловікам, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Тобто підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є насамперед наявність професії (посади) та виробництва в конкретному Списку,а також підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня (не менш 80%), установленого для такого виробництва, робіт, професій та посад. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на таку пенсію.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці надається трудова книжка з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписка із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці (для підтвердження стажу після 21.08.92 р.) та уточнююча довідка.

Якщо атестацію було вперше проведено після 21.08.97р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92р., 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років, якщо протягом цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці.

Заявником був наданий такий пакет документів: копія паспорту, ідентифікаційного коду, копія трудової книжки, копію диплому, копію військового квитка, пільгові довідки №252 від 12.07.2019 року та №253 від 12.07.2019 року видані ТОВ "Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів", накази "Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та інші пільги та компенсації" №258 від 17.04.2006р., №14/2 від 18.04.2011р., №12 від 18.04.2016 року.

Згідно наданих документів, загальний страховий стаж заявника складає 33 роки 6 місяців 26 днів, стаж пільговий по списку № 2 - 8 років 3 місяці 10 днів ,що дає право на зниження пенсійного віку на 2 роки (не зараховано до пільгового стажу період роботи з 26.08.1997 року по 16.04.2001 року так як первинна атестація робочих місць була проведена 17.04.2006 року).

У зв`язку з вищевикладеним, оскільки не має необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, вважаючи, що рішення пенсійного органу щодо відмови йому у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з досягненням 55 років є неправомірним та таким, що порушує гарантовані Конституцією України соціальні права позивача на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.

Суд, розглянувши справу по суті, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженимпостановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 54.11.1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом "б" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

У відповідності до п. «в» та п. «д» ч. 3 статті 56 Законудо стажу роботи зараховується також:військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення" визначено право на пільгове пенсійне забезпечення особам, які мають на день введення в дію цього Закону (на 1 січня 1992 року) стаж на роботах, що давали право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба в військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи пільгових розмірах.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (надалі Порядок № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У вищевказані спірні періоди роботи позивача діяли Списки, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991, відповідно до яких, професії, за якими працював позивач у вказані ним періоди, віднесені до Списку № 2.

11.03.1994 року Кабінет Міністрів України виніс постанову № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» у відповідності до якої підпунктом розділу XXXIII «ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ» п. 620 до Списку № 2 відносилися газозварники , у відповідності до п. 906 електрозварники ручного зварювання.

Відповідно до п. 33 Розділу XXXIII «ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ (У ВСІХ ГАЛУЗЯХ ГОСПОДАРСТВА) Постанови Кабінету Міністрів України № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 року електрозварювальники зайняті різанням та ручним зварюванням.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так у п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вказаного вище Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637 в редакції станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.

Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.

Разом з тим, для підтвердження пільгового стажу лише на підставі трудової книжки існує певна вимога, визначена в абз.4, 5 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.93 за № 110, згідно яких якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Виходячи з наведених правових норм, суд зазначає, що первинні документи вимагаються лише у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що належать до списку №1 або списку № 2.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 01.09.1979 року по 26.06.1983 року навчавсяв середньому спеціальному навчальному закладі - Дніпропетровський зварювальний технікум ім. Є.О. Патона і отримав диплом про його закінчення по спеціальності «технологія зварювального виробництва». Стаж навчання склав: 3 роки 9 місяців 28 днів.

Під часданого навчання в Дніпропетровському зварювальному технікумі ім. Є.О. Патона ОСОБА_1 проходив виробничу практику в виробничому об`єднанні ВИРОБНИЦТВО № 1 «Дніпробудіндустрія».Відповідно до розпорядження № 3371 від 11.09.1982 року позивач був прийнятий в цех № 80 на посаду електрозварювальника на полуавтоматичній машині 3-го розряду з 22.09.1982 року.

Згідно зрозпорядженням № 3813 від 25.10.1982 року ОСОБА_1 був звільнений з виробничого об`єднання ВИРОБНИЦТВО № 1 «Дніпробудіндустрія» у зв`язку із закінченням виробничої практики з 27.10.1982 року. Таким чином, пільговий стаж роботи склав 0 років 1 місяць 5 днів.

Після закінчення Дніпропетровського зварювального технікуму, позивач був направлений в виробниче об`єднання ВИРОБНИЦТВО № 1 «Дніпробудіндустрія» та у відповідності до наказу № 278-к від 22.08.1983 року прийнятий в цех № 1 на посаду електрозварювальника 3-го розряду з 23.08.1982 року.Згідно знаказом № 360-к від 20.10.1983 рокузвільнений на підставі п. з ст. 136 КЗпП України у`зв`язку з призивом на строкову службу в ЗС СРСР. Отже, пільговий стаж роботи склав 0 років 01 місяць 27 днів.

З 22.10.1983 року по 01.11.1985 року позивач проходив строкову службу в ЗС СРСР та строк даної строкової служби склав 02 роки 0 місяців 9 днів,який відноситься до пільгового стажу.

Після демобілізації у відповідності до наказу № 83-к від 10.12.1985 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в цех № 1 тресту «Дніпротяжмаш» заводу «Буддеталь» на посаду електрозварювальника ручної зварки 4-го розряду з 10.12.1985 року.

05.10.1988 року позивач переведений на посаду формовщика тресту «Дніпротяжбуд» заводу «Буддеталь», тому пільговий стаж роботи в якості електрозварювальника склав 02 роки 9 місяців 25 днів.

Згідно знаказом № 30-к від 06.08.1997 року ОСОБА_1 був прийнятий в електромеханічний цех філіал «ВАТ Управління «Буддеталь» виробничого об`єднання «Укренергоконструкція» електрозварювальником 4-го розряду з 06.08.1997 року, і на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, звільнений по переводу у відповідності до наказу № 1-к А від 03.01.2002 року. Таким чином, пільговий стаж роботи склав 4 роки 4 місяці 27 днів.

Відповідно до наказу № 1-к від 04.01.2002 року прийнятий на підприємство «Жанна» електрозварювальником 4-го розряду, звідки звільнився 01.10.2002 року по переводу в закрите акціонерне товариство «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів». Стаж роботи на підприємстві «Жанна» склав 00 років 8 місяців 28 днів.

Згідно знаказом № 34-к від 02.10.2002 року позивач був прийнятий в закрите акціонерне товариство «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» електрогазозварювальником 4-го розряду.

У відповідності до наказу № 34-к ЗАТ «Новомосковський завод залізобетонних виробів та електротехнічних виробів» від 21.04.2010 року звільнений за власним бажанням. Отже, пільговий стаж роботи склав: 07 років 06 місяців 19 днів.

З 10.06.2010 року згідно знаказом № 157 л/с від 09.06.2010 року прийнятий в товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія України» робітником, а згодом з 01.10.2010 року переведений на цьому ж підприємстві плотником.

Відповідно до наказу № 242 л/с від 02.04.2012 року переведений на даному підприємстві на дільницю авторемонтної служби спеціалізованої автобази, електрогазозварювальником.

Згідно знаказом № 469 л/с від 30.08.2012 року ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням.Пільговий стаж роботи в ТОВ «Екологія України» в якості електрогазозварювальника склав 00 років 4 місяці 28 днів.

Далі позивач працював на посадах, які не пов`язані з правом виходу на пільгову пенсію та які в свою чергу давали право на зарахування загального стажу роботу.

Таким чином, матеріалами ссправи встановлено, що стаж роботи в якості електрогазозварювальника, враховуючи навчання в Дніпропетровському зварювальному технікумі та строкову службу в ЗС СРСР складає 21 рік 09 місяців 21 день.Загальний стаж роботи зараховано відповідачем - 33 роки 06 місяців 26 днів.

Разом з цим, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що при зверненні ОСОБА_1 до Пенсійного органу для признвчення пільгової пенсій, останнім, крім копії трудової книжки, також було надано копію диплому, копію військового квитка, пільгові довідки №252 від 12.07.2019 року та №253 від 12.07.2019 року, видані ТОВ "Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів", накази "Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та інші пільги та компенсації" №258 від 17.04.2006р., №14/2 від 18.04.2011р., №12 від 18.04.2016 року.

Таким чином, суд зазначає, що відомості, які містяться у трудовій книжці позивача, в повній мірі визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2. При цьому зазначені записи в трудовій книжці позивача в установленому порядку недійсними не визнані.

Крім того, в трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що стаж роботи позивача у відповідний період, підтверджений оформленими належним чином записами про займану посаду у його трудовій книжці, суд робить висновок, що за відсутністю первинних документів, позивач не може бути позбавлений за викладених причин права на призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Щодо твердження відповідача про не зараховання до пільгового стажу періодів роботи з 26.08.1997 року по 16.04.2001 року осккільки первинна атестація робочих місць була проведена 17.04.2006 року, суд зазначає наступне.

Так, суд звертає увагу, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Таким чином, так як ОСОБА_1 виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, то періоди його роботи з мають бути зараховані до пільгового стажу.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд в постанові від 10.07.2018 у справі № 227/545/17 (адміністративне провадження № К/9901/22421/18).

Враховуючи, що трудова книжка позивача є належним чином оформленою, містить всі необхідні записи, суд вважає відсутніми підстави для відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, рішення головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови позивачу в зарахуванні пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», протиправним.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 1536,80 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 26.12.2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1536,80 грн підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити.

Визнати протиправним рішенняголовного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областівід 16.08.2019 року № 174 про відмову в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад робота в яких надає право на державну на пільгових умовах та пільгових розмірах.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіздійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 03.12.2018 року з урахуванням стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, з урахуванням пільгового стажу роботи 21 рік 09 місяців 21 день, при загальному стажі роботи 33 роки 06 місяців 26 днів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук