Справа № 560/1050/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1050/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

30 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Горинь" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Горинь" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Горинь"(далі- ПрАТ "Горинь") звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 березня 2019 року № 0000007/14-10, яким збільшено суму грошового зобов`язання ПрАТ "Горинь" по податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на митну територію України суб`єктами господарювання, на загальну суму 5 033 841,46 грн., з яких за податковим зобов`язаннями - 4 027 073,17 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 006 768,29 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене із порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.ст.3,4,56,147-150,157,282,296 МК України та ст.ст.30,190,206,284 Податкового кодексу України.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції , зазначаючи у висновках, що позивачем порушено умови митного режиму, не вказав, яку саме умову митного режиму порушено, а також не визначив, що саме відноситься до умов конкретного митного режиму переробки на митній території України та якою нормою МК такі умови взагалі визначені.

Також вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно підмінив поняття " порушення порядку здійснення операцій з переробки товарів"( за що передбачена відповідальність за ст.480МК України) поняттям "порушення умов митного режиму по здійсненню операцій з переробки товарів. Вважає, що має місце множинне трактування прав та обов`язків платника податку, множинне трактування правових визначень(категорій).

Скаржник стверджує, що поза увагою суду залишилось те, що доказів неправильного декларування підприємством давальницької сировини немає.

На думку скаржника, чинним законодавством не передбачено жодної фінансової відповідальності за незазначення у заявці на отримання дозволу на переробку товарів на митній території України про залучення третьої особи, або у разі залучення такої особи в ході переробки товарів(сировини).

З огляду на викладене, скаржник порушує питання про скасування судового рішення з прийняттям нового про задоволення позову.

В процесі апеляційного розгляду справи, на обгрунтування доводів апеляційної скарги представник скаржника подав висновки судових експертиз, проведених на його замовлення.

1.За висновком судового експерта Тихоненко І.П. №01-08-18 від 03.09.2019 року, висновки Акту Головного управління ДФС у Хмельницькій області №1650/22-01-14-10/ від 23.11.2018 року про проведення документальної планової виїзної перевірки стану дотримання приватним акціонерним товариством "Горинь" законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.09.2015 р. по 31.08.2018 р. документально та нормативно не підтверджуються (т.4 а.с. 184-200).

2.За висновком науково-правової експертизи № 9416 від 02.12.2019 р. з питань митного режиму переробки на митній території України, проведеної експертом Незалежного інституту содових експертиз А.В.Омельченко залучення підприємством для переробки товарів(сировини) третьої особи(іншого підприємства), яка не зазначена у заяві підприємства на отримання дозволу на переробку товарів на митній території України та без оформлення(отримання )окремого дозволу на виконання окремих операцій з переробки або повного циклу переробки не вважається порушенням умов митного режиму переробки на митній території України товарів(сировини) (т.4,а.с. 166-174)

У відзиві на апеляційну скаргу Подільська митниця Держмитслужби заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області правом на відзив не скористалось.

За клопотанням представника ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі ст.52 КАС України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 суд апеляційної інстанції в порядку процесуального правонаступництва здійснив заміну відповідача - Головне управління ДФС у Хмельницькій області на правонаступників - Головне управління ДПС у Хмельницькій області та Подільську митницю Держмитслужби.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Приватне акціонерне товариство "Горинь"зареєстроване 27.07.1994 я к юридична особа, основним видом економічної діяльності якого згідно з КВЕД є виробництво робочого одягу (14.12), виробництво іншого верхнього одягу (14.13), виробництво іншого одягу й аксесуарів (14.19).

Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області у період з 28.09.2018 року по 09.11.2018 року, на підставі наказу від 12.09.218 року №2641 ГУ ДФС у Хмельницькій області, проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань державної митної справи за період з 01.09.2015 року по 31.08.2018 року, за результатами якої складено акт №1650/22-01-14-10/ від 23.11.2018 року (т. 1, а.с.17-37 та 87-107).

Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що у вказаний період підприємство здійснювало виготовлення швейних виробів за замовленням з імпортної сировини замовника - іноземного підприємства, відповідно до погоджених з ним технічних умов та зразків.

Імпорт товарів та ввезення сировини для переробки, проведений позивачем протягом 2015-2018 років за 85-ма митними деклараціями, дані про які наведені у додатку 7 до акту перевірки, в межах зовнішньоекономічних контрактів з переробки №5 від 10.01.2014 року та №6 від 30.12.2016 року про виконання робіт з матеріалів замовника, укладених з іноземним підприємством «Ukracov West B.V.B.A.» Бельгія (т. 1, а. с 145-152).

Згідно з цими контрактами позивач брав на себе зобов`язання виготовляти швейні вироби за замовленням із сировини замовника згідно зразків, затверджених замовником, а замовник повинен був оплатити вартість цих робіт.

За період, що перевірявся, під час митного оформлення товарів за митними деклараціями в режимі ІМ51ДЕ, ПрАТ "Горинь" були отримана і задекларована пільга ( преференція) 517 - «товари, що поміщуються в митний режим переробки на митній території» (п.1 ч.1 статті 284, ч.12 статті 286 МК України, пункт 206.12 статті 206 ПК України) .

За період з 01.09.2015 року по 31.08.2018 року із застосуванням цієї преференції за кодом «517» позивачем оформлено митні декларації типу ІМ51ДЕ на загальну суму фактурної вартості 4 397225,21 євро та загальною митною вартістю 129 164920,10 грн., по яким надавались податкові пільги.

З метою отримання дозволів на розміщення товарів і сировини у митний режим переробки на території України відповідно до глави 23 Митного кодексу України, ПрАТ "Горинь" до митного органу подані заяви, які містять зобов`язання проводити операції з переробки товарів відповідно до вимог законодавства України, здійснювати відокремлений від інших товарів облік і зберігання товарів, розміщених у митний режим переробки, та продуктів їх переробки, а також заявити у відповідному митному режимі товарну продукцію, супутні продукти переробки, залишки переробки, що будуть отримані в результаті переробки товарів і видалити відповідно до законодавства України відходи переробки.

Згідно поданих заяв та наданих дозволів товари, продукти їх переробки та всі роботи з переробки продукції здійснюються (зберігаються) самостійно на території підприємства за адресою товариства: вул. Б. Хмельницького, 12, Славута, Славутський район, Хмельницька область.

Начальником Митного посту "Славута" були надані дозволи на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України та встановлені строки переробки. Переробку проведено та здійснено реекспорт товару.

У той же час, під час перевірки було встановлено, що в межах операцій щодо імпортованого товару (сировини), який зазначається у 47 дозволах, отриманих підприємством у цей період, ним для пошиття швейних виробів була залучена третя особа - ФОП ОСОБА_1 (а. с. 153-154), на що не було одержано встановленого законом дозволу митного органу.

Господарські взаємовідносини з цією особою оформлені договором №04.05-16 на виготовлення швейних виробів від 04 травня 2016 року. Передача виготовленої готової продукції проводилась ФОП ОСОБА_1 на підставі накладних та актів виконаних робіт, копії яких приєднані до матеріалів справи, вартість послуг з пошиття одягу оплачувалась позивачем.

Разом з тим, будь-які відомості про те, що у переробці товарів братиме участь вказана особа, у поданих позивачем заявах для отримання дозволів не зазначались, відповідний договір митному органу не надавався, а дозвіл фіскальних органів одержаний не був.

Під час перевірки встановлено, що між ПАТ "Горинь" та ТОВ «Оболонь Оіл» укладені договори від 21.04.2015 року №ХМ21-04/15 та від 24.03.2017 №ХМ24-03/17 про передачу текстильних відходів виробництва із сировини замовника - компанії «Ukracov West B.V.B.A.» для виконання робіт по їх збиранню, зберіганню та перевезенню для подальшої утилізації. Виконання таких робіт підтверджується документами у справі і ніким не заперечується (том 1, а.с.140-144)

Позивачем здійснювалась передача відходів текстильного виробництва, що мають господарську цінність, а саме міжлекальних випадів, для утилізації без їх поміщення у митний режим «Імпорт (випуск для вільного обігу)», чим були порушені вимоги ч.1 ст.157 Митного кодексу України. Дане порушення також вплинуло на розмір донарахування податкового зобов`язання на суму .

У зв`язку з виявленням вказаних порушень, інспектором митного посту «Славута» Хмельницької митниці ДФС винесено протоколи №0306 -0352 /40000/18 від 09.11.2018 року про виявлення 47 фактів порушень митних правил в частині недотримання умов поміщення імпортованих товарів в митний режим "переробки товарів на митній території України".

27 листопада 2018 року Державною фіскальною службою України винесено постанову в справі про порушення митних правил №306-0352/40000/18, якою директора ПрАТ "Горинь" ОСОБА_2 визнано винною у порушені митних правил та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

На підставі висновків перевірки 13 березня 2019 року ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000007/14-10, яким збільшено суму грошового зобов`язання ПрАТ "Горинь" по податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на митну територію України суб`єктами господарювання, на загальну суму 5 033 841,46 грн., з яких за податковим зобов`язаннями - 4 027 073,17 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 006 768,29 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам скаржника, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Підставою для нарахування позивачу сум грошових зобов`язань є встановлення фіскальним органом порушень частини 1 статті 147, частини 3 статті 150, ч.1 ст.157 МК України, пункту 206.12 статті 206 та пункту 190.1 статті 190 ПК України.

Об`єктом оподаткування є фактурна вартість сировини, переданої для виконання замовлення ФОП ОСОБА_1 .

Пунктом 25 частини 1 статті 4 МК України визначено, що митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовленість їх використання після митного оформлення.

Відповідно до частини 1 статті 147 МК України передбачено, що переробка на митній території - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Поміщення товарів у митний режим переробки на митній території України здійснюється з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами (частина 1 статті 148 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 149 МК України поміщення товарів у митний режим переробки на митній території допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи.

Згідно з частиною 6 статті 149 МК України у дозволі на переробку товарів на митній території України зазначається перелік операцій з переробки та спосіб їх здійснення.

Відповідно до частини 9 статті 149 МК України дозвіл на переробку товарів на митній території України може бути змінено або відкликано органом доходів і зборів, якщо його видано на підставі недостовірних даних, що мали істотне значення для прийняття рішення про його видачу, або якщо підприємство, якому видано такий дозвіл, не дотримується положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 3 статті 150 МК України окремі операції з переробки товарів або повний цикл переробки за дорученням підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів на митній території України, та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися іншими підприємствами. При цьому відповідальність перед органами доходів і зборів за порушення визначеного порядку переробки товарів несе підприємство, якому видано дозвіл на проведення операцій з переробки товарів на митній території України. Дозволи на виконання окремих операцій з переробки або повного циклу переробки надаються одночасно з дозволом на переробку товарів на митній території України або, за необхідності, - на підставі заяви відповідної особи після надання цього дозволу та відображаються у ньому.

Пунктом 1 Розділу V "Особливості виконання митних формальностей відповідно до митних режимів переробки на митній території та переробки за межами митної території", Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.12р. № 657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.12р. за № 1669/21981 (далі Порядок) передбачено, що заявник режиму переробки - підприємство - резидент, яке отримало дозвіл митного органу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території або митний режим переробки за межами митної території.

Згідно із п.11 Розділу V «Особливості виконання митних формальностей відповідно до митних режимів переробки на митній території та переробки за межами митної території» Порядку продукти переробки до завершення строку переробки товарів підлягають митному оформленню митним органом, зазначеним у дозволі на переробку, в обраний декларантом митний режим залежно від умов зовнішньоекономічного договору (контракту) та з додержанням вимог МК України й інших нормативно-правових актів України з питань державної митної справи.

У відповідності до пункту 2 розділу V Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму №657 дозвіл на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території надається за заявою Декларанта керівником або вповноваженою ним посадовою особою митного органу, у зоні діяльності якого буде розпочато або здійснено повний цикл операцій з переробки товарів на митній території України.

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №657 у разі якщо передбачається здійснення зазначених у пункті 1 частини другої статті 150 Кодексу операцій з переробки товарів, Декларант подає митному органу також і додаток до заяви, форма якого наведена в додатку 4 до цього Порядку.

При цьому за необхідності уточнення відомостей, зазначених у вказаному додатку до заяви, декларант або уповноважена ним особа може подати органу доходів і зборів коригуючий додаток.

Враховуючи викладене, на підприємство-резидент, яке отримало дозвіл митного органу на поміщення товарів у митний режим переробки, покладено обов`язок у випадку виникнення обставин, які потребують внесення змін щодо заявленого митного режиму переробки, передбачено подання митному органу коригуючого додатку з відображенням відповідних уточнень.

Зі змісту частини третьої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що відповідальність перед органами доходів і зборів за порушення визначеного порядку переробки товарів несе підприємство, якому видано дозвіл на проведення операцій з переробки товарів на митній території України.

Частиною першою статті 480 Митного кодексу України передбачено, що порушення встановленого цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядку здійснення операцій з переробки товарів, у тому числі невивезення за межі митної території України (неввезення на митну територію України) товарів, що переміщувалися через митний кордон України з метою переробки, та/або продуктів їх переробки після закінчення строку переробки, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, у випадку порушення порядку здійснення операцій з переробки товарів, в тому числі щодо завершення митного режиму переробки шляхом реекспорту продуктів переробки або оформлення їх в інший митний режим згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту та заявленими відомостями, відповідальність покладається на підприємство-резидент, якому видано дозвіл на проведення операцій з переробки товарів на митній території України.

Пунктом 1 частини 1 статті 284 МК України передбачено, що за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту, тимчасового ввезення, митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території, знищення або руйнування;

Частиною 12 статті 286 МК України передбачено, що до товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом при дотриманні вимог та обмежень, встановлених главою 23 цього Кодексу.

На підставі норм пункту 206.12 статті 206 ПК України до операцій із ввезення товарів на митну територію України в митному режимі переробки на митній території застосовується умовне повне звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 23 Митного кодексу України.

Для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Як зазначено в акті перевірки №1650/22-01-14-10/ від 23.11.2018 року, у періоді, що перевірявся, підприємством ввезено на митну територію України та оформлено на Хмельницькій митниці ДФС у митному режимі " переробка на митній території" товари за 85- ма митними деклараціями типу ІМ51 ДЕ, загальною вагою нетто 478 771,51 кг на загальну суму фактурної вартості 4 397 225,21 євро, загальною митною вартістю 129 164 920,1 грн., із застосуванням "517" преференції - "товари, що поміщуються в митний режим переробки на митній території", по яким надавались пільги по сплаті митних платежів, сума коштів яка не сплачена до бюджету за рахунок застосування зазначеної пільги .

Частиною 3 статті 282 МК України встановлено, що у разі порушення підприємствами порядку цільового використання товарів, звільнених від оподаткування, або умов, за яких надається умовне повне або часткове звільнення від оподаткування митом, до цих підприємств, незалежно від притягнення їх посадових осіб до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом, застосовуються норми пункту 30.8 статті 30 та статті 123 ПК України.

У разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму (пункт 3 частини 3 статті 293 МК України).

Згідно з частиною 4 статті 296 МК України у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття органом доходів і зборів митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Відповідно до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII пільгова ставка ввізного мита для товарів товарної підкатегорії 6217 90 00 00 УКТЗЕД: «Інші готові додаткові речі до одягу; частини одягу або додаткових речей до одягу, крім виробів товарної позиції 6212: - частини» країною походження яких є Європейський Союз у 2015 році становила 12%, для товарів походженням з Європейського Союзу ставка ввізного мита у 2016-2017 роках - 0%, відповідно до Тарифного графіку України, викладеного у Додатку 1-А до Розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII.

За результатами перевірки встановлено недотримання ПрАТ "Горинь" вимог частини 1 статті 147, частина 3 статті 150 МК України стосовно дотримання вимог митного режиму переробки на митній території України в частині виконання окремих операцій з переробки товарів іншим підприємством без дозволу митниці, що призвело до неправомірного використання наданих пільг по сплаті митних платежів, та, як наслідок, призвело до порушення Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» від 28.12.2014 №73-VIII із змінами та доповненнями, пункт 206.12 статті 206 та пункт 190.1 статті 190 ПК України.

Що стосується поданих на обґрунтування доводів апеляційної скарги висновків судових експертів, то суд апеляційної інстанції їх відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Згідно із ч.3 ст.101 КАС України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи визначено ст.104 КАС України.

Частиною 6 ст. 104 КАС України визначено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У поданих у даній справі висновках експертів не зазначено про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином у суду є сумніви в тому, що дані експертні дослідження були проведені об`єктивно та неупереджено, а тому суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд погоджується з доводами податкового органу щодо порушення платником умов митного режиму переробки на митній території України через відсутність дозволів фіскальних органів передавати та переміщувати товари (сировину), які знаходяться під митним контролем та у вказаному митному режимі, іншій особі.

Крім того, суд також встановив, що при здійсненні переробки товарів на митній території України утворювались відходи, які ПрАТ "Горинь"не були поміщені у відповідний митний режим до закінчення терміну переробки згідно з вимогами ст. 157 МК України.

Згідно ст.1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відповідно до ч.1, 3 ст.157 МК України залишки або відходи, що утворилися в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів і мають господарську цінність та/або можуть бути утилізовані, підлягають поміщенню в цьому стані у відповідний митний режим до закінчення строку переробки товарів. Інші відходи, ніж зазначені в частині першій цієї статті, з дозволу органу доходів і зборів підлягають видаленню відповідно до законодавства України до закінчення строку переробки товарів.

За бажанням декларанта або уповноваженої ним особи такі залишки або відходи можуть декларуватися за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД, але за умови, що цьому коду відповідає найбільша ставка мита. Якщо до окремих товарів, які входять до зазначеної партії, застосовуються передбачені законом заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, такий спосіб декларування не звільняє декларанта від дотримання зазначених заходів щодо цих товарів.

Інші відходи, ніж встановлено частиною першою ст. 157 Митного кодексу, з дозволу митниці ДФС підлягають видаленню відповідно до законодавства України до закінчення строку переробки товарів. Такі відходи перебувають під митним контролем до моменту подання власником цих відходів або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують видалення відходів (договорів, актів приймання-передачі, актів видалення тощо) шляхом виконання операцій, зазначених у позиціях D 1 - D 15 розділу A додатка 1 до Положення, затвердженого постановою № 1120. Документи, що підтверджують видалення відходів, долучаються до відповідної митної декларації, за якою було здійснено випуск товарів у митний режим переробки на митній території.

Завершується контроль за дотриманням режиму переробки на митній території після здійснення митних формальностей щодо продуктів переробки відповідно до ст. 160 Митного кодексу та залишків і відходів переробки згідно зі ст. 157 цього Кодексу.

Встановлено, що з метою утилізації текстильних відходів (міжлекальних відходів) між ПрАТ "Горинь" та ТОВ «Оболонь Оіл» були укладені договори про виконання робіт по їх збиранню, зберіганню та перевезенню для подальшої утилізації (виготовлення палива, том 1, а.с.140-144)

Зважаючи на те, що відходи, які утворились внаслідок переробки іноземних товарів, також мають статус іноземних (ч.2 ст. 159 МК України), розпорядження ними було можливим тільки після поміщення їх у митний режим імпорт (випуск для вільного обігу), що, відповідно до вимог п.2 ч. З ст. 75 МК України передбачає сплату встановлених законодавством платежів у передбачений ст. 278 МК України строк.

Суд не погоджується з доводами, що вказані відходи не мали господарської цінності, а отже не могли бути утилізовані, оскільки наявні у справі докази свідчать про протилежне -відходи повторно залучені у господарську діяльність і з них було виготовлено продукцію , яка має господарську цінність.

Відтак, аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 13 березня 2019 року № 0000007/14-10 прийнято контролюючим органом правомірно, підстав для його скасування не встановлено.

З огляду на встановлене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідач при прийнятті оскарженого податкового повідомлення - рішення діяв з підстав, у межах повноважень та у відповідності до норм ПК України.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім описаних , ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Горинь" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 лютого 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.