Справа № 739/1045/19
Суддя: Кочура О. О.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1045/19
Номер провадження 2-а/739/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-судді - Кочура О.О.,

при секретарі - Лукаш Н.Я.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - Шумило М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №4 Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Шумило Миколи Михайловича про визнання протиправно та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом доначальника СРПП №4 Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про визнання протиправно та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки її зміст не відповідає вимогам 283 КУпАП. Так, в постанові не зазначено, на перехресті яких вилиць ОСОБА_2 здійснив зупинку та стоянку. Крім того, в тексті постанови вказано, що правопорушення було вчинено ОСОБА_2 , тоді як його прізвище та ініціали ОСОБА_1 . Таким чином, позивач вважає, що за зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, адміністративне правопорушення він не здійснював та не міг здійснити. Крім того складена постанова не містить інформації щодо правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на доводи зазначені в позовній заяві, звернув увагу суду на те, що станом на 31.01.2020 року з нього вже було стягнуто штраф за вказаною постановою Новгород-Сіверського МР ВДВС, про що долучив до матеріалів справи підтверджуючий документ та пояснив суду, що в той день 15.06.2019 року зупинився біля міської ради, оскільки не бачив дорожніх знаків про заборону зупинки в тому місці, а добре бачив дорожню розмітку про заборону зупинення в тому місці, але коли до нього підійшли працівники поліції та повідомили про те, що він порушив п.15.9 ґ та п.15.10 ПДР України, то він підписав постанову про накладення адміністративного стягнення не читаючи її, оскільки був без окулярів та на автомобілі, що належить його тестю, який проживає в іншій області і не хотів створювати йому зайвих проблем.

На запитання відповідача, позивач відповів, що йому оголошували текст постанови вголос, але копію після підпису ним постанови не вручили, тому в подальшому він особисто нарочно забирав її у поліцейських. Також він повідомляв працівникам поліції, що являється депутатом міської ради і раніше вже зупинявся в цьому місці, тому вважає, що за дане порушення працівники поліції могли б на перший раз обмежитись усним зауваженням і свої дії він не вважає порушенням, оскільки це не призвело до ДТП і не перешкоджало жодним чином іншим учасникам руху.

Відповідач Шумило М.М. у судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову та залишити постанову без змін, оскільки відсутні підстави для скасування постанови та просив суд долучити до матеріалів справи фотофіксацію порушення ОСОБА_1 15.06.2019 року ПДР України п.п.15.9 г та 15.9 д. Зазначив, що порушення було вчинено в літній період, дорожню розмітку було добре видно і при складанні постанови ОСОБА_1 погодився з постановою про накладення штрафу, але повідомляв про те, що він являється депутатом міської ради і могли б до нього застосувати лише попередження, але такий вид стягнення, як попередження не передбачений ч.1 ст.122 КУпАП. Взагалі за заборону зупинки в даному місці за 2019 рік було накладено більше 40 адміністративних стягнень, тому накладення стягнення відносно ОСОБА_1 не є якимось упередженим ставленням до нього. Дослідивши матеріали справи та фотофіксацію подій, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно постанови серії ДПО18 №334543 від 15.06.2019 р., винесеної начальником СРПП №4 Н-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Шумило М.М., 15.06.2019 року 10 год. 45 хв. на площі Князя Ігоря в м. Новгород-Сіверський ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив зупинку та автостоянку на перехресті, чим порушив п.п. 15.9 ґ , 15.10 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно постанови на позивача за адміністративне правопорушення накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, слід встановити, що особа порушила вимоги дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, стоянки, зупинки. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт порушення ним ПДР України, в частині зупинки (стоянки) в зазначеному місці та факт того, що добре бачив дорожню розмітку, але не згоден з накладенням адміністративного стягнення, оскільки там нема дорожнього знаку про заборону зупинки біля руху по колу. Проте з доводами позивача суд не погоджується. Відповідальність за вчинення правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема, передбачена в разі, коли особа, яка керує транспортним засобом, порушила вимоги дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, стоянки, зупинки. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 15.06.2019 року 10 год. 45 хв. на площі Князя Ігоря в м. Новгород-Сіверський ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив зупинку та автостоянку на перехресті, чим порушив п.п. 15.9 ґ , 15.10 а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Той факт, що ОСОБА_1 здійснивши зупинку та стоянку на площі Князя Ігоря , де існує дорожня розмітка про заборону стоянки не заперечувався ним у судовому засіданні та знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Згідно п.15.9 ґ ПДР України, зупинка заборонена на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Згідно п.15.10 а ПДР України, стоянка заборонена у місцях, де заборонена зупинка.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, що встановлено ст.251 КУпАП. Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази у справі, уповноважена особа виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч.6 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно положень ст. 222 КУпАП розгляд справ, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП належить до компетенції органів Національної поліції. Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, у судовому засіданні позивач підтвердив, що він дійсно здійснив зупинку та стоянку 15.06.2019 року за зазначеною адресою, але не вважає це грубим порушенням і переконаний, що для першого разу йому могли працівники поліції винести попередження. За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії ДПО18 № 334543 по справі про адміністративне правопорушення від 15.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена при наявності події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчинені, розмір адміністративного стягнення накладено правомочною посадовою особою та в межах санкції статті та з врахуванням встановленої судом обставини, що на момент розгляду справи судом штраф накладений за вищевказаною постановою вже було стягнуто уповноваженим органом, тому позовні вимоги щодо скасування постанови задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 122, 251, 254, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника СРПП №4 Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Шумило Миколи Михайловича про визнання протиправно та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю. Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О.Кочура