Справа № 580/103/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2020 року

Київ

справа №580/103/19

адміністративні провадження №К/9901/20910/19, №К/9901/20916/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Стеценка С.Г.,

суддів Рибачука А. І., Тацій Л. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, касаційне провадження в якій відкрито за касаційними скаргами Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 (головуючий суддя Руденко А. В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 (головуючий суддя Степанюк А. Г., судді: Губська Л. В., Епель О. В.),

В С Т А Н О В И В:

I. Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України (далі - ГУ ДФС, ДФС України відповідно, відповідачі), у якому просив: визнати протиправними дії ГУ ДФС щодо підготовки матеріалів відносно ОСОБА_1 та складання і подання до ДФС України висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції, відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 (далі - Порядок №707); визнати протиправною відмову ДФС України та ГУ ДФС, викладену в листах ДФС України від 14.06.2018 за №17816/7/99-99-04-04-02-17 та ГУ ДФС №29386/23-00-04-216 від 11.07.2018, у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (далі - спірна грошова допомога); зобов`язати ГУ ДФС скласти та подати до ДФС України висновок щодо виплати ОСОБА_1 спірної грошової допомоги, в розмірі, встановленому статтею 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ "Про міліцію" (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015; далі - Закон №565-ХІІ) та підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850), виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб; зобов`язати ДФС України розглянути та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі встановленому статтею 23 Закону №565-ХІІ (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015) та підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у місячний термін з моменту подання ГУ ДФС відповідного висновку.

2. Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що має право на призначення і виплату йому спірної грошової допомоги саме у розмірі, визначеному статтею 23 Закону №565-ХІІ (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015) і Порядку №850, однак відповідачі, незважаючи на неодноразові звернення позивача з цього приводу та всупереч вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, не розглянули подані ним заяви за встановленою процедурою та не прийняли відповідного рішення, натомість, у листах, адресованих заявнику, повідомили останнього про відсутність підстав для призначення і виплати такої допомоги.

II. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.03.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019, позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії ГУ ДФС щодо складання і подання до ДФС України висновку про призначення ОСОБА_1 спірної грошової допомоги відповідно до Порядку №707; визнано протиправними дії щодо відмови ДФС України, вчиненої листом від 14.06.2018 за №17816/7/99-99-04-04-02-17, у призначенні ОСОБА_1 спірної грошової допомоги; зобов`язано ГУ ДФС скласти та подати до ДФС України висновок про призначення ОСОБА_1 спірної грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015) та Порядку №850. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

4. Ухвалюючи такі рішення, в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що передбачені в Законі №565-ХІІ гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників податкової міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Отже, суд дійшов висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №565-ХІІ. При цьому, суд зазначив, що прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги колишнім працівникам податкової міліції, у зв`язку із встановленням групи інвалідності, є дискреційними повноваженнями ДФС України та не входить до компетенції суду. Натомість, як встановлено судовим розглядом, ГУ ДФС, всупереч приписів названих вище норм законодавства, не складало і не подавало до ДФС України висновок про виплату позивачу спірної грошової допомоги у розмірі та за процедурою, визначеними Законом №565-ХІІ і Порядком №850, чинними у редакції, яка діяла станом на день встановлення ОСОБА_1 інвалідності. Як наслідок, ДФС України не приймало жодного з рішень, передбачених у пункті 9 Порядку №850.

III. Короткий зміст вимог касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала, а також узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5. Не погодившись із наведеними вище судовими рішеннями, в частині задоволення позову, відповідачі подали касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати і відмовити в позові у повному обсязі.

6. В обґрунтуванні касаційної скарги відповідачі висловлюють позицію, згідно з якою, на думку податкових органів, позивач не має заснованих на законі правових підстав для виплати йому спірної грошової допомоги, позаяк Закон №565-ХІІ, який передбачав таке право, втратив чинність, а питання виплати такої допомоги, станом на день встановлення ОСОБА_1 інвалідності належним чином не вирішено на законодавчому рівні, при цьому, скаржники звертають увагу на те, що спірні правовідносини врегульовані двома однопредметними нормативно - правовими актами (Порядками №707 та №850).

7. Також, ДФС України у своїй касаційній скарзі наполягає на тому, що листом від 14.06.2018 за №17816/7/99-99-04-04-02-17 відмовила позивачу у виплаті спірної грошової допомоги, а тому такий документ, на думку скаржника, є рішенням у розумінні пункту 9 Порядку №850. Виходячи з наведеного, податковий орган вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій стосовно наявності підстав для визнання протиправною дії щодо відмови ДФС України, вчиненої листом від 14.06.2018 за №17816/7/99-99-04-04-02-17, у призначенні ОСОБА_1 спірної грошової допомоги.

8. Відзиву на касаційні скарги до Верховного Суду не надходило.

IV. Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

9. У липні 2019 року до Касаційного адміністративного суду надійшли зазначені касаційні скарги, які, відповідно до протоколів автоматизованого (повторного автоматизованого) розподілу судової справи між суддями, передачі судової справи раніше визначеному складу суду, передані на розгляд колегії суддів у складі судді-доповідача Стеценка С. Г., суддів: Рибачука А. І., Тацій Л. В.

10. Ухвалами Верховного Суду від 05.08.2019 та від 29.08.2019 відкриті касаційні провадження у справі.

11. Відповідно до ухвали Верховного Суду від 21.01.2020 призначено касаційний розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) з 28.01.2020.

V. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

12. Як встановлено судами попередніх інстанцій, наказом ГУ ДФС від 28.10.2016 №79-о/пм майора податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС та з податкової міліції у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік за п. 64 підпунктом «в» (через обмежений стан здоров`я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

13. Згідно свідоцтва про хворобу від 24.10.2016 №354, виданого військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», захворювання Позивача - «Так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ».

14. Зі змісту довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №535781 від 29.12.2016 вбачається, що з 05.12.2016 ОСОБА_1 встановлено інвалідність ІІ групи безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

15. 23.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах ДФС.

16. ГУ ДФС у Черкаській області 23.11.2017 затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом №565-ХІІ. Згідно вказаного висновку Позивачу призначено спірну грошову допомогу відповідно до пункту 1.2 Порядку №707 у сумі 66150 гривень, та направлено його разом з поданими ОСОБА_1 заявою і доданими до неї документами до ДФС України листом від 23.11.2017 №33463/23-00-04-215.

17. Листом ДФС України №3443/7/99-99-04-04-02-17 від 06.02.2018 повернуто матеріали про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності до ГУ ДФС на доопрацювання та приведення їх у відповідність до наказу ДФС України №973 від 09.12.2015 з урахуванням зауважень Регуляторно-правового Департаменту.

18. Судом першої інстанції також встановлено, що на виконання вимог щодо доопрацювання позивач повторно 12.03.2018 подав на ім`я начальника ГУ ДФС заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах ДФС.

19. 16.03.2018 ГУ ДФС повторно затверджено висновок про призначення позивачу спірної грошової допомоги згідно із Податковим кодексом України та відповідно до підпункту 2 пункту 1 Порядку №707 у сумі 66150 гривень, та направлено його разом з поданими ОСОБА_1 заявою і доданими до неї документами до ДФС України листом від 16.03.2018 №11602/23-00-04-215.

20. За наслідками розгляду зазначених документів ДФС України листом від 14.06.2018 №17816/7/99-99-04-04-02-17 повернула до ГУ ДФС матеріали про призначення та виплату ОСОБА_1 спірної грошової допомоги з тих підстав, що відповідно до пункту 15 розділу ХІ Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" зі змінами, внесеними Законом України від 23.12.2015 №900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закони №580-VIII, №900-VІІІ) право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ мають колишні працівники органів внутрішніх справ. Вказані нормативно-правові акти не поширюються на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно вказаної постанови підстави відсутні. Крім того, в указаному листі зауважено, що виплата і розрахунок одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності пенсіонерам податкової міліції після втрати чинності Законом №565-ХІІ здійснюється на виконання судових рішень, що набрали законної сили.

21. Листом від 11.07.2018 №29386/23-00-04-216 ГУ ДФС повідомило ОСОБА_1 про те, що ДФС України повернуто матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності

VI. Позиція Верховного Суду

22. Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. У пункті 356.1 статті 356 Податкового кодексу України зазначено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

24. Згідно з частиною шостою статті 23 Закону №565-ХІІ (в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

25. В той же час, Закон №565-ХІІ втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом №580-VIII. При цьому, в пункті 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

26. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

27. Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що за позивачем, який проходив службу в органі податкової міліції, і якому встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням цієї служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію".

28. Такий підхід щодо застосування норм права реалізовано Верховним Судом, зокрема, в постановах від 07.03.2018 у справі №464/5571/16-а, від 21.06.2018 у справі №822/31/18 та від 28.08.2018 №804/6297/17.

29. Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

30. Однак, 21.10.2015 вступила в дію постанова КМУ №850, пунктом 2 якої визначено, що особам, які до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13 лютого 2015 року Закону №208-VІІІ мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707.

31. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади зобов`язувалися у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

32. Отож, у період з 12.03.2015 (дата набрання чинності Закону №208-VIII) до 31.10.2015 (дата набрання чинності Порядку №850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону №565-XII визначав Порядок №707.

33. Втім, у справі, яка розглядається, суди встановили, що інвалідність ІІ групи встановлено позивачу 05.12.2016, тобто після набрання чинності Законом №208-VIII, а про призначення одноразової грошової допомоги він звертався у 2017 та 2018 роках, тобто після набрання чинності Порядком №850.

34. Таким чином, на думку колегії суддів, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав після набрання чинності Законом №208-VIII, розмір такої допомоги йому повинен розраховуватися у відповідності зі статтею 23 Закону №565-XII (в редакції, чинній з 12.03.2015) та відповідно до Порядку №850.

35. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 05.06.2018 у справі №822/456/16, від 19.09.2018 у справі №822/910/17, від 31.01.2019 у справі №822/2143/16.

36. На підставі викладеного, Верховний Суд відхиляє доводи скаржників про те, що на спірні правовідносини не розповсюджується дія Порядку №850, який, відповідно до пункту 1, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

37. Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

38. Своєю чергою, пунктами 7, 8 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

39. До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

40. Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

41. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

42. Отже, ГУ ДФС, отримавши заяви позивача про виплату йому спірної грошової допомоги, а також додані до них документи, було зобов`язано, у строк та згідно з процедурою, визначеною Порядком №850, скласти висновок щодо виплати такої допомоги та подати його до ДФС України разом з матеріалами цих заяв.

43. Проте, таких дій ГУ ДФС не вчинило, натомість, складаючи висновок щодо виплати позивачу спірної грошової допомоги та подаючи його до ДФС України, разом з матеріалами заяв документами, керувалось приписами Порядку №707, дія якого, як зазначено вище, не розповсюджується на спірні правовідносини. До того ж, розмір одноразової грошової допомоги, передбачений у Порядку №707 суттєво відрізняється від розміру цієї ж допомоги, визначеного Порядком №850, після набрання чинності яким позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності й у нього виникло право на виплату названої грошової допомоги.

44. В той же час, як Порядком №707, так і Порядком №850 не передбачено можливості повернення поданих заявником документів і висновку щодо виплати грошової допомоги.

45. Колегія суддів зауважує, що Конституція України у частині другій статті 19 закріплює правило, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

46. З аналізу зазначеної норми Основного Закону України вбачається, що діяльність органів державної влади (у даному випадку ДФС України) здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом" або, інакше кажучи, «дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

47. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

48. Виходячи з вищевказаного, дії відповідача - ДФС України щодо повернення матеріалів за заявою ОСОБА_1 про виплату йому спірної грошової допомоги не можна визнати такими, які вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, про що правильно вказали й суди попередніх інстанцій.

49. Ураховуючи викладене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах вимог і доводів касаційної скарги, згідно встановленого КАС України обсягу повноважень суду касаційної інстанції та в контексті встановлених судами обставин справи, не виявив неправильного застосування судами норм матеріального або порушень норм процесуального права, а відтак не вбачає наявності підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, які ухвалені відповідно до закону.

50. За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

51. Керуючись статтями 340, 341, 344, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С. Г. Стеценко,

А. І. Рибачук,

Л. В. Тацій,

Судді Верховного Суду