Справа № 1.380.2019.005608
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005608
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 139485,63 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:

- відкрити провадження в адміністративній справі;

- задоволити позовні вимоги та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь бюджету податковий борг в розмірі 139485,63 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно довідки про наявність заборгованості від 26.09.2019 року №758/9/58.08-11 станом на 24.09.2019 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової та житлової нерухомості в сумі 139485,63 грн. Зазначає, що вказана заборгованість виникла на підставі: податкового повідомлення-рішення №7728-13 від 20.02.2018 року в сумі 40816,96 грн.; податкового повідомлення-рішення №7730-13 від 20.02.2018 року в сумі 50745,60 грн.; податкового повідомлення-рішення №7729-13 від 20.02.2018 року в сумі 256,00 грн.; податкового повідомлення-рішення №94382-13 від 21.06.2017 року в сумі 14568,22 грн.; податкового повідомлення-рішення №585854-13 від 11.09.2017 року в сумі 31811,18 грн.; податкового повідомлення-рішення №9917-14 від 07.10.2016 року в сумі 1287,67 грн.

Позивач вказує, що на даний час суми податкових зобов`язань є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, просить стягнути таку у судовому порядку.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 01 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 28 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10 грудня 2019 року.

Судове засідання, призначене на 10 грудня 2019 року ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання відкладено на 09 січня 2020 року у зв`язку з відсутністю доказів повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 09 січня 2020 року ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання відкладено на 28 січня 2020 року у зв`язку із клопотанням відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулося 28 січня 2020 року суд заслухав усні пояснення представника позивача та відповідача, дослідив докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, відповідач проти позовних вимог позивача не заперечила.

Також суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Стаття 8 Податкового кодексу України визначає види податків та зборів.

Так, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1 статті 8 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 8.3 статті 8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Приписами пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України передбачено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов`язку, згідно положень якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України).

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2 статті 36 Податкового кодексу України).

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3 статті 36 Податкового кодексу України).

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3 статті 37 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з приписами підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Судом з долученої представником відповідача до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що відповідач є власником об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, яка знаходиться на території Львівській області.

Податковим органом з урахуванням вищенаведеного винесено податкові повідомлення-рішення зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №7728-13 від 20.02.2018 року на суму 40816,96 грн. про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення №7730-13 від 20.02.2018 року на суму 50745,60 грн. про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення №7729-13 від 20.02.2018 року на суму 256,00 грн. про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення №94382-13 від 21.06.2017 року на суму 14568,22 грн. про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення №585854-13 від 11.09.2017 року на суму 31811,18 грн. про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості;

- податкове повідомлення-рішення №9917-14 від 07.10.2016 року на суму 1287,67 грн. про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлені контролюючим органом відповідачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.11,15).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 56.17.1. пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Згідно положень підпункту 56.17.5. пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Суд зазначає, що відповідачем вищевказані податкові повідомлення-рішення не оскаржені, а тому, у відповідності до норм Податкового кодексу України, вважаються узгодженими.

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки становить 139485,63 грн., що підтверджується довідкою про суму податкового боргу платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.6) та даними зворотного боку облікової картки платника податку ОСОБА_1 (а.с.16-22).

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України відповідачу надіслано податкову вимогу форми «Ф» від 06.07.2017 року №3534-17 (а.с.7) відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків ОСОБА_1 станом на 05.07.2017 року становить 1367,06 грн.

Проте, з моменту виставлення податкової вимоги, податковий борг ОСОБА_1 не був погашений в повному обсязі.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано. Судом таких обставин не встановлено.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Станом на день розгляду справи податковий борг відповідача перед бюджетом становить 139485,63 грн. та залишається непогашеним.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем та скасування вищезазначених податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, стягнувши з відповідача в користь бюджету податковий борг в сумі, яка становить 139485,63 грн.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 139485,63 грн. - задоволити повністю.

Стягнути до бюджету з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 139485,63 грн. податкового боргу.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 03.02.2020 року.

Суддя Клименко О.М.