Справа № 310/8107/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 січня 2020 року Справа № 310/8107/19 ЗП/280/118/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

-визнати інформацію про пільговий стаж за Списком №1 8 років 03 місяці в повідомленні №3172/2 від 08.10.2019 сервісного центру м.Бердянськ ГУ ПФУ в Запорізькій області недостовірною;

-зобов`язати відповідача усунути порушення; розрахунок пільгового стажу за Списком №1 провести згідно з архівною довідкою №6-02/1041 від 29.07.2019.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.10.2019 передано за територіальною підсудністю справу №310/8107/19 до Запорізького окружного адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив (вх. №53691 від 18.12.2019) позивач посилається на те, що працював на "Бердянському заводі "Скловолокно" з 23.07.1990 по 06.04.2001 на посадах, що відносяться до списку №1, це підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 та вклеєними в неї двома вкладишами про атестацію робочих місць. Розрахунок пільгового стажу позивача проведено Бердянським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. На думку позивача в алгоритмі розрахунку пільгового стажу за Списком №1 використовувалися дані, яких немає у висновку Акту перевірки та архівній довідці №6-02/1041 від 29.07.2019. Позивачу вручено повідомлення №3172/2 від 08.10.2019 р., в якому зазначено, що пільговий стаж за списком №1 становить 8 років 03 місяці, однак позивач вважає, що не зрозуміло де і на якій підставі була взята інформація для розрахунку його пільгового стажу, оскільки на його думку такий стаж складає 10 років 05 місяців 11 днів. У зв`язку із чим просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов (вх. №52268 від 11.12.2019), в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що інформація про пільговий стаж та розрахунок пільгового стажу не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Вказує також, що розглянуши заяву позивача та додані документи Комісія прийняла рішення про зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 27.07.1990 по 06.04.2001 з урахуванням фактично відпрацьваного часу у 1998 - 2001 роках. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 13.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Бердянського об`єднаного управління пенсійного фонду України із заявою про підтвердження стажу роботи за період з 23.03.1990 по 06.04.2001 на підприємстві Бердянський державний завод «Скловолокно», який було ліквідовано.

Повідомленням Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) №3172/02 від 08.10.2019 позивача проінформовано про відмову у призначенні пенсії за віком. Підставою відмови є те, що згідно наданих документів про стаж та індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 має 31 рік 05 місяців 10 днів страхового стажу, з них 8 років 03 місяці пільгового стажу за Списком №1.

Не погоджуючись із інформацією про пільговий стаж яку викладено в повідомленні №3172/2 від 08.10.2019, вважаючи її недостовірною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин ).

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, чоловіки - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу роботи (відповідного даті звернення та даті права), з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці (не менше 5 років у чоловіків), пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням загальновстановленого пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Згідно з вимогами частини другої статті 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - №1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII, документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини 1 статті 101 Закону №1788-XII, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Постанова КМУ № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови КМУ № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 постанови №637).

Згідно з пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 10 листопада 2016 року № 18-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105; далі - Порядок) для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 1 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в ЄДР, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами.

За приписами пунктів 11, 13 та 14 Порядку такі документи подаються до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) заявника, які перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які в свою чергу, розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія).

Пунктом 15 Порядку встановлено, що Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні.

Рішення Комісії не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії, оскільки не встановлює період роботи, який не зараховується до пільгового стажу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.11.2019 у справі №265/6202/16-а .

Як встановлено судом, ОСОБА_1 16.09.2019 звернувся до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про підтвердження стажу роботи за період з 23.03.1990 по 06.04.2001 на підприємстві Бердянський державний завод «Скловолокно», який було ліквідовано (а.с. 41).

26.07.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області складено акт 604/2 про результати перевірки довідки про трудовий стаж роботи ОСОБА_1 для призначення пенсії, виданої архівним відділом Бердянської міської ради за період з 23.07.1990 по 06.04.2001 (а.с. 12-13).

Згідно висновку перевірки ОСОБА_1 працював на Бердянському державному заводі скловолокна з 23.07.1990 по 06.04.2001, але знаходився у відпустці без збереження заробітної плати у вересні 1998 р. - 13 днів, листопаді 1998 р. 24 дня, грудні 1998 р. - 26 днів, січні 1999 - 12 днів, лютому 1999 - 18 днів. З вересня по листопад 1999 , з січня по липень 2000 р, з вересня по листопад 2000 заробітна плата не нараховувалась та дані про відпрацьовані дні відсутні.

Вказаним Висновком рекомендовано Архівному відділу надати оновлену довідку, де додатково зазначити відпустку без збереження заробітної плати.

29.07.2019 року архівним відділом Бердянської міської ради видана довідка № 6-02/1041 (а.с. 55) згідно якої трудовий стаж ОСОБА_1 : 23.07.1990 прийнятий в цех № 3 (ткацкий), 20.12.2000 переведений в цех №1 слюсарем-ремонтником, з 06.04.2001 звільнений за особистим бажанням.

В зазначеній довідці є також інформація щодо відпусток без збереження заробітної плати за період вересень, листопад, грудень 1998 р., січень, лютий 1999 є записи «без оплати», на які є накази з кадрових питань щодо відпусток без збереження заробітної плати - 01, 02, 05- 30.09.98, 01-30.11.98, 01-31.12.98, 04- 16.01.99,01.05-13.02.99, 18-28.02.99.

Рішенням Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.09.2019 №3011, яким за результатом розгляду заяви позивача зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Бердянському заводі скловолокна майстром в ткацькому цеху та слюсарем -ремонтником технологічного обладнання в виробництві безперервного скловолокно з 23.07.1990 по 06.04.2001 з урахуванням фактично відпрацьованого часу у 1998 - 2001 роках.

Вказане Рішення було прийнято з урахуванням документів: витяг з ЄДР №, трудова книжка, архівні довідки: від 28.03.2019 №№6-03/338, 6-03/341, акт зустрічної перевірки від 26.07.2019 №604/2, індивідуальні відомості про застраховану особу за 1998-2019 роки, довідки про заробітну плату від 19.10.2009 №№07/0729, 07/0730, копії наказів про результати атестації робочого місця від 17.01.1996 №11, від 29.11.200 №126.

Повідомленням Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) №3172/02 від 08.10.2019 позивача проінформовано про відмову у призначенні пенсії за віком. Підставою відмови є те, що згідно наданих документів про стаж та індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 має 31 рік 05 місяців 10 днів страхового стажу, з них 8 років 03 місяці пільгового стажу за Списком №1.

Проте, суд погоджується із позивачем, що із вказаного Рішення не можливо встановити яким саме чином відповідачем зроблений розрахунок пільгового стажу позивачу який склав 8 років 03 місяці. У наданому до суду відзиві на позовну заяву відповідачем також не надано алгоритму розрахунку вказаного стажу.

Суд звертає увагу, що позивачем не оскаржується рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.09.2019 №3011.

Разом із тим, суд зазначає, що інформація, яку позивач оскаржує, про пільговий стаж за Списком №1 8 років 03 місяці в повідомленні №3172/2 від 08.10.2019, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства, не породжує для сторін жодних прав і обов`язків у сфері публічно-правових правовідносин, відтак позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача усунути порушення; розрахунок пільгового стажу за Списком №1 провести згідно з архівною довідкою №6-02/1041 від 29.07.2019, суд зазначає наступне.

За приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку для ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити вимогу позивача шляхом зобов`язання відповідача провести повторно розрахунок пільгового стажу за Списком №1 з урахуванням архівної довідки №6-02/1041 від 29.07.2019, оскільки як свідчить зміст Рішення Комісії від 18.09.2019 №3011 відповідачем не враховано при розрахунку позивачу пільгового стажу архівну довідку №6-02/1041 від 29.07.2019 при цьому із наданих матеріалів та відзиву на позовну заяву не можливо встановити підстави її неврахування, а також неможливо встановити алгоритм розрахунку пільгового стажу позивачу який на думку відповідача складає 8 років 03 місяці, тоді як за розрахунком позивача такий стаж складає 10 років 05 місяців 11 днів.

Суд звертає увагу, що ані позивач у своєму позові, ані відповідач у відзиві на позовну заяву не наводять алгоритми своїх розрахунків пільгового стажу позивача.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність неврахування під час проведення розрахунку пільгового стажу ОСОБА_1 даних, що містяться в архівній довідці №6-02/1041 від 29.07.2019.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Бердянський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести повторно розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 з урахуванням архівної довідки №6-02/1041 від 29.07.2019.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова