Справа № 415/10514/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/415/114/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Клочина Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Клочина Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 08 грудня 2019 року приблизно о 16 годині 50 хвилин, коли він знаходився біля супермаркету Сільпо в м. Сєвєродонецьку Луганської області, до нього підійшов поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області сержант поліції Клочин Володимир Миколайович та почав стверджувати що нещодавно, нібито, він керуючи транспортним засобом марки Хюндай модель Туксон, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу пішоходу в русі. В свою чергу порушення він не визнав та заявив клопотання про допит в якості свідка особи, яку нібито він не пропустив, але це клопотання було відхилене. Тоді він завив клопотання про допит свідка, який знаходився в салоні вищезазначеного транспортного засобу, але дане клопотання також було відхилене, а розгляд справи був перенесений на неробочий (вихідний день), а саме:14 грудня 2019 року.

14 грудня 2019 року, незважаючи на викладені обставини, клопотання про виклик свідка було відхилено, а вищезазначений поліцейській у вихідний день (справа розглядалася не на місці події а у приміщенні патрульної поліції), піддав його стягненню та виніс постанову про накладення адміністративного стягненні по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП, наклавши стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок.

Дії вищезазначеного поліцейського він вважає протиправними, а постанову по справі про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню.

Частина 2 ст. 122 КУпАП взагалі не передбачає відповідальності за ненадання пішоходу переваги у русі, що прямо вбачається прямо зі змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП, що само по собі є достатнім для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Транспортний засіб, який відповідач вважає, що знаходився під його керуванням, рухався на зелений сигнал світлофору, а пішохід, якому нібито не надали переваги в русі, рухався на червоний (заборонений) сигнал світлофору, але з невідомих причин матеріали були складені не на пішохода, а на водія, крім того, відстань від транспортного засобу та пішоходу була значною та безпечною, та пішохід не змінював напрямок руху та безпечно на значній відстані від транспортного засобу продовжив перехід автодороги на заборонений сигнал світлофору.

Отже, в даному випадку відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки відстань до пішоходу була значною, та відсутня подія правопорушення, оскільки пішохід рухався на заборонений сигнал світлофору (червоний), а транспортний засіб на дозволений (зелений), та на значній відстані від пішоходу.

Крім того, справа розглядалася не на місці події та у вихідний день (субота 14.12.2019 р.) і тому постанова в справі про адміністративне правопорушення є додатково недійсною та незаконною, бо позивач вважає, що це теж саме, якби суддя вийшов на роботу в суботу і виніс комусь вирок у вихідний день.

Тобто, є три самостійні підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

А відповідач взагалі не міг бачити, що саме він керував транспортним засобом, оскільки під`їхав до нього, коли він вже пересів та стояв біля супермаркету, та головне, що диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальності за ненадання пішоходу переваги в русі, а не надання переваги в русі передбачено іншими нормами КУАП, які він не повинний доводити та сам собі шукати належну норму КУпАП він не повинний.

Також відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення, посилаючись на ст. 258 КУпАП, де зазначено, що протоколи про адміністративні не складаються у разі вчинення порушень розгляд яких віднесений до компетенції національної поліції, але, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП при порушенні в сфері безпеки дорожнього руху, протоколи про адміністративне правопорушення не складаються лише у випадку фіксування порушення в автоматичному режимі та не викладає сумніву що зупинка та надання документів, не можуть фіксуватися в автоматичному режимі.

Згідно з п. 5 Інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах національної поліції», затвердженого наказом МВС від06.11.2015 року та зареєстрованої в Мінюсті України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, протокол про адміністративне правопорушення на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським засобом.

Згідно з п. 8 Інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах національної поліції», затвердженого наказом МВС від 06.11.2015 року та зареєстрованої в мінюсті України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках.

На підставі викладеного, просив суд визнати дії поліцейського щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними, а також визнати протиправною, недійсною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019, провадження по справі закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.12.2019, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 08.12.2019.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

23.12.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/10514/19 було відкрито провадження в цій адміністративній справі.

03.01.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 08.12.2019.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 08.12.2019 року о 16 годині 51 хвилин в м. Сєвєродонецьку, перехрестя вулиці Курчатова та проспекту Гвардійський, не надав перевагу пішоходу, який переходив проїзну частину на зелений сигнал світлофора та порушив п.п. 16.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником Hyundai Tucson універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_3 від 14.11.2017, ОСОБА_1 має відкриті категорії: В1, В, С1, С (а.с.6).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 року особа, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 08.12.2019 року о 16 годині 51 хвилин в м. Сєвєродонецьку, перехрестя вулиці Курчатова та проспекту Гвардійський, не надав перевагу пішоходу який переходив проїзну частину на зелений сигнал світлофора та порушив п.п. 16.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 08.12.2019 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 року вбачається, що в. п. 7 до постанови додається відео з нагрудних камер ВВ-00004, ВВ-00173, ВВ-0018, відео реєстратора .

Судом переглянуто DVD-R диск з нагрудної камери інспектора УПП від 08.12.2019 року та встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.16.2. ПДР, відповідачем долучено відеозапис №№ВВ018, ВВ0118, ВВ0173, ВВ004, відео без номеру, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інші номери - № ВВ-00004, ВВ-00173, ВВ-0018. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Клочина Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Клочина Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670170 від 14.12.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4

Відповідач: поліцейський роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержант поліції Клочин Володимир Миколайович місце роботи за адресою: АДРЕСА_2 , Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська (Радянська), будинок 8.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова