Справа № 560/1898/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1898/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

30 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 20 березня 2019 року № , № , № , № та від 05 червня 2019 року № 008091304, а також рішення про застосування штрафних санкцій від 20 березня 2019 року № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20 березня 2019 року № Ю-2.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" (Код ПН 38776215) зареєстроване 20 червня 2013 року за № 009084 в Державній реєстраційний службі України, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Взято на податковий облік в органах державної податкової служби за №69 від 21 червня 2013 року, перебуває на обліку в ДПІ у м.Хмельницькому.

У періоді, за який проводилась перевірка, було зареєстровано платником ПДВ з 08 липня 2013 року відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 08 липня 2013 року № 200132055, виданого ДПІ у м.Хмельницькому, індивідуальний податковий номер - 54, був зареєстрований платником ПДВ з 08 липня 2013 року.

Відповідно до Реєстраційного номера від 21 червня 2013 року № 010289, ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" було зареєстроване платником ЄСВ та присвоєно 23 клас професійного ризику за КВЕДом 46.17, категорія страхувальника - 100 з 21 червня 2013 року.

Посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову перевірку ТОВ "ТД "Хмсльницькхліб" за період 01 квітня 2016 по 30 вересня 2018 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складений акт документальної планової перевірки від 15 лютого 2019 року № 0089/22-01-14-04/38776215.

Відповідно до висновку акта перевірки встановлено порушення вимог:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст.4 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року за № 996-ХІV, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року, № 20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 року за № 85/4306, п.5, п.15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року, № 290, п.5, п.7, п.20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 грудня 1999 року № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, п.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 травня 1999 року за № 137, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 червня 1999 року за № 392/3685, п.8 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 01 липня 1997 року, в результаті чого занижено податку на прибуток в загальній сумі 12 208 435 грн. в т.ч. за: 2016 рік в загальній сумі 34 876 грн. в т.ч. за: ІV квартал 2016 року в сумі 34 876 грн.; 2017 рік в загальній сумі 420 712 грн. в т.ч. за: II квартал 2017 року в сумі 103 363 грн., III квартал 2017 року в сумі 183 574 грн., ІV квартал 2017 року в сумі 133 775 грн.; 2018 рік в загальній сумі 11752847 грн. в т.ч. за: І квартал 2018 року в сумі 137 132 грн., II квартал 2018 року в сумі 166374 грн., III квартал 2018 року в сумі 11 449 341 грн.;

- п.44.1 ст.44, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, п.5, 6 Наказу МФУ від 28 січня 2016 року № 21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 8 662 501 грн. в т.ч. за: квітень 2017 року в сумі 58 334 грн., травень 2017 року в сумі 439743 грн., червень 2017 року в сумі 526 581 грн., липень 2017 року в сумі 429 942 грн., серпень 2017 року в сумі 326 906 грн., січень 2018 року в сумі 401 341 грн., березень 2018 року в сумі 477 856 грн., квітень 2018 року в сумі 463 844 грн., червень 2018 року в сумі 130 000 грн., липень 2018 року в сумі 1 252 000 грн., серпень 2018 року в сумі 276 901 грн., вересень 2018 року в сумі 3 879 053 грн.

- п.п. "б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями та п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом від 13 січня 2015 року за № 4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30 січня 2015 року за №111/26556 у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1,2 квартали 2018 року відображено недостовірні відомості сум нарахованого та виплаченого доходу і сум нарахованого та перерахованого податку, що призвело до збільшення (або зменшення) податкових зобов`язань платника податку та у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за перевіряємий період не в повному обсязі відображено нарахований (виплачений) дохід фізичним особам - підприємцям;

- пп. 168.1.2.п. 168.1 ст.168, п.п. "а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб за грудень 2016 року в сумі 56 665,51 грн., за березень 2017 року в сумі 36 510,27 грн. та встановлено заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 000,0 грн.;

- частини 1 статті 7, частини 5 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464- VI, а саме : страхувальником в звітах за січень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року платником самостійно збільшено базу нарахування єдиного внеску за ставкою 22 % у зв`язку з виправленням помилок допущених в попередніх звітних періодах на загальну суму 114 130,39 грн., що відображено в звіті в графі 4.4., але не відображено донарахування єдиного внеску в графі 4.1., що призвело до заниження єдиного внеску в сумі 25 108,69 грн. та в звітах за травень 2016 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року платником самостійно донараховано єдиний соціальний внесок за ставкою 22% (8,41%) у зв`язку з виправленням помилок, допущених в попередніх звітних періодах, на загальну суму 1 204,86 грн.

На підставі встановлених порушень за результатами проведеної перевірки відповідач прийняв оскаржені податкові повідомлення-рішення від 20 березня 2019 року, а саме:

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 8 662 501,00 гривень та нараховано штрафні санкції в сумі 4 331 250,50 гривень;

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 12 208 435,00 гривень та нараховано штрафні санкції в сумі 6 104 217,50 гривень;

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб в розмірі 28 000,00 гривень, нараховано штраф 46 421,51 гривень та пеню 5 425,86 гривень;

№ , яким застосовано штраф в розмірі 510,00 гривень;

рішення про застосування штрафних санкцій від 20 березня 2019 року № в розмірі 13 094,81 гривень;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20 березня 2019 року № Ю-2 в розмірі 25 108, 69 гривень.

Непогоджуючись із збільшенням грошового зобов`язання з податку на прибуток, з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій і штрафів, а також формування вимоги про сплату боргу (недоїмки), що визначено вказаними податковими рішеннями, ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" оскаржило їх до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба України прийняла рішення від 31 травня 2019 року № 25311/6/99-99-11-04-02-25, яким скасувала податкове повідомлення-рішення від 20 березня 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 18 255,14 гривень, інші рішення залишила без змін, а скаргу - задовольнила частково.

Враховуючи рішення ДФС України, ГУ ДФС у Хмельницькій області замість податкового повідомлення-рішення від 20 березня 2019 року № прийняло нове рішення від 05 червня 2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб в розмірі 28 000,00 гривень, нараховано штраф 28 166,37 гривень та пеню 5 425,86 гривень.

Не погодившись і вказаними рішеннями контролюючого органу, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновків податкового органу здійснених у ході проведення перевірки, що як наслідок свідчить про правомірне винесення відповідачем оскаржених податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 20 березня 2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 18 312 652,50 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у сумі 1 2208 435 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 6 104 217,50 грн.

На прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення вплинули наступні порушення: заниження інших операційних доходів за три квартали 2018 року в сумі 59688205 грн. за рахунок не віднесення до складу інших доходів зобов`язання - кредиторської заборгованості, яка не підлягала погашенню на дату балансу; заниження інших доходів за 3 квартал 2018 року в загальній сумі 2856978 грн. в результаті не віднесення до складу інших доходів безоплатно отриманого активу - пшениці фуражної; завищення інших операційних витрат за 2016 рік на суму 193757 грн., в результаті віднесення до їх складу суми податкового зобов`язання з ПДВ, донарахованого за результатами перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області згідно акту перевірки №0060/22-01-14-01/38776215 від 02 вересня 2016 року; завищення інших операційних витрат (рядок 2180 Звіту про фінансові результати форми №2) всього на 5131031 грн., в тому числі: у другому кварталі 2017 в сумі 574241 грн., третьому кварталі 2017 року в сумі 1019852 грн., четвертому кварталі 2017 року в сумі 788524 грн., першому кварталі 2018 року в сумі 761847 грн., другому кварталі 2018 року в сумі 924296 грн., третьому кварталі 2018 року в сумі 1062271 грн., в результаті віднесення до їх складу сум ПДВ, нарахованих не платником ПДВ на вартість постачання послуг на митній території України.

Так, досліджуючи повноту формування показників рядку 2120 "Інші операційні доходи" Звіту про фінансові результати показників встановлено їх заниження за три квартали 2018 року в сумі 59688205 грн. за рахунок не віднесення до складу інших доходів зобов`язання - кредиторської заборгованості, яка не підлягала погашенню на дату балансу.

Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що станом на 01 квітня 2016 року у позивача була наявна кредиторська заборгованість в сумі 78890523,69 грн. перед ТОВ "Кіровоградспецснаб", яка обліковувалася по рахунку бухгалтерського обліку 68.3 "Внутрішньогосподарські розрахунки". Згідно наданих позивачем документів встановлено, що кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" у сумі 20202318,28 грн. у 2016 році була погашена шляхом укладання договорів про відступлення права вимоги (цесії), а саме: ТОВ "Група Інтер-Сервіс" ПН 40553937, ТОВ "Дарлоу" ПН 40553937, ТОВ "Бізнес Перфомер" ПН 39776394.

Станом на 01 квітня 2017 року, 01 січня 2018 року, 30 вересня 2018 року кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" по рахунку 68.3 "Внутрішньогосподарські розрахунки" обліковувалася в сумі 58688205,41 грн.

Зазначена обставина сторонами визнається.

Як встановлено з матеріалів справи, під час проведення планової перевірки позивачу неодноразово направлялися запити про надання первинних бухгалтерських документів, що підтверджують формування ним кредиторської заборгованості. Позивачем надавалися письмові відповіді, якими з тих чи інших підстав відмовлялося у наданні запитуваних документів. У зв`язку з чим відповідачем складено акт відмови від надання копій документів від 08 лютого 2019 року № 0027/22-01-14-04/38776215.

Відповідно до документів, що надані позивачем, у період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року ТОВ "Кіровоградспецснаб" не пред`являлися вимоги щодо погашення позивачем кредиторської заборгованості в сумі 58688205,41 грн. Також встановлено відсутність вимог будь-яких інших юридичних чи фізичних осіб про погашення даної кредиторської заборгованості.

Питання взаєморозрахунків ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" з ТОВ "Кіровоградспецснаб" були предметом дослідження попередньої планової документальної перевірки. В Додатку З "Довідка про результати проведеного аналізу ТОВ "ТД "Хмсльницькхліб" та результати його діяльності за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2016 року" до акту планової документальної перевірки № 0060/22-01-14-04/38776215 від 02 вересня 2016 року про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства зазначено, що станом на 31 березня 2016 року по рахунку 68.3 "Внутрішньогосподарські операції" рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" в сумі 78890523,69 грн., яка була сформована у другому та третьому кварталах 2015 року.

Плановою документальною перевіркою також встановлено, що станом на 01 квітня 2016 року по рахунку 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" обліковувалась кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" в сумі 210000 грн. за раніше отримані товарно-матеріальні цінності. Протягом 2016 року позивачем перераховано на банківський рахунок ТОВ "Кіровоградспецснаб" кошти в сумі 165000 грн. ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" у 2016 році згідно видаткової накладної від 01 липня 2015 року №КС-0000060, виписаної за реквізитами ТОВ "Кіровоградспецснаб", оприбутковано товарно-матеріальних цінностей на суму 3000000 грн., в т.ч. ПДВ-500000 грн. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру податкових накладних ТОВ "Кіровоградспецснаб" зареєстровано податкову накладну від 01 липня 2015 року №3 з номенклатурою постачання - висівки пшеничні. На підставі податкової накладної позивачем віднесено до складу податкового кредиту у липні 2015 року ПДВ в сумі 500000 грн. Кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" по рахунку 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" на 31 грудня 2016 року становила 3045000 грн.

29 червня 2017 року ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" самостійно частково віднесено кредиторську заборгованість в сумі 2045000 грн. до складу доходів, що підтверджується кореспонденцією рахунків бухгалтерського обліку: Д-т 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" - К-т 71.7 "Дохід від списання кредиторської заборгованості" в сумі 2045000 грн., Д-т 71.7 "Дохід від списання кредиторської заборгованості" - Д-т 79 "Фінансові результати" в сумі 2045000 грн. Станом на 30 вересня 2018 року кредиторська заборгованість по рахунку 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" становила 1000000 грн.

Кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" по рахунках 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" та 68.3 "Внутрішньогосподарські розрахунки" на 30 вересня 2018 року становила 59688205 грн.

Відповідно до пп.20.1.26 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право користуватись інформацією інших державних органів. Під час проведення планової перевірки встановлено, що ТОВ "Кіровоградспецснаб" () постановою Господарського суду Кіровоградської області від 22 грудня 2017 року № 912/2413/17 визнано банкрутом. На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднене повідомлення про визнання банкрутом ТОВ "Кіровоградспецснаб" і відкриття ліквідаційної процедури. Граничний строк на пред`явлення грошових вимог кредиторів до боржника визначено протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 19 грудня 2018 року № 912/2413/17 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута ТОВ "Кіровоградспецснаб". У зв`язку із відсутністю у банкрута майна, що підлягає включенню до ліквідаційної маси банкрута грошові вимоги кредиторів СТОВ "Надія", СТОВ "Іскра" та ГУ ДФС у Кіровоградській області в загальній сумі 1448969 грн. не погашено.

Крім цього встановлено, що у періоді проведення процедури банкрутства з 22 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року до позивача не пред`являлися вимоги щодо погашення кредиторської заборгованості в загальній сумі 59688205 грн., ні ліквідатором ТОВ "Кіровоградспецснаб", ні будь-якими юридичними чи фізичними особами на підставі договорів передачі вимоги боргу. Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень у періоді з 22 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року ліквідатор ТОВ "Кіровоградспецснаб" не звертався до суду з позовами про стягнення кредиторської заборгованості з ТОВ "ТД "Хмельницькхліб". До перевірки також не надано претензії ТОВ "Кіровоградспецснаб", що направлялись ліквідатором на адресу позивача з вимогою погашення існуючої заборгованості.

Підпунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Як слідує з визначення терміну "безнадійна заборгованість" такою є заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією (пп. 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди. Встановлено, що згідно облікової політики позивач бухгалтерський облік веде за національними ІІ(С)БО.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20 зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Пунктом 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290 визначено, що доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню.

В порушення вимог пп.14.1.11 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, п.15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290 занижено інші операційні доходи за три квартали 2018 року на суму 59688205 грн., в результаті не віднесення до їх складу зобов`язання - кредиторської заборгованості в сумі 59688205 грн., що не підлягає погашенню на дату балансу.

Стосовно твердження апелянта, що кредиторська заборгованість перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" в загальній сумі 59688205 грн. є безнадійною станом на 19 грудня 2018 року (дату затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута ТОВ "Кіровоградспецснаб") суд зазначає наступне. Підпунктом 14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що безнадійною є заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією. Таким чином, з вказаного слідує, що заборгованість є безнадійною на дату визнання суб`єкта господарювання банкрутом. Враховуючи, що постановою Господарського суду Кіровоградської області від 22 грудня 2017 року № 912/2413/17 (набрала чинності 22 грудня 2017 року) ТОВ "Кіровоградспецснаб" визнано банкрутом, відповідно з 22 грудня 2017 року кредиторська заборгованість в сумі 59688205 грн. перед ТОВ "Кіровоградспецснаб" є безнадійною та підлягала віднесенню позивачем до складу доходів.

Кредиторська заборгованість в сумі 59688205 грн. перед ТОВ "Кіровоградспецснаб", якого визнано банкрутом 22 грудня 2017 року, не віднесена перевіркою до складу доходів у 4-му кварталі 2017 року виключно з метою не вчинення податкового тиску на позивача та дослідження усіх обставин здійснення процедури банкрутства. Оскільки досліджувалось питання, чи не здійснювались у періоді з 22 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року позивачем чи ліквідатором банкрута ТОВ "Кіровоградспецснаб" заходи щодо погашення заборгованості, в тому числі шляхом передачі права вимоги боргу іншим суб`єктам господарювання. Ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 19 грудня 2018 року № 912/2413/17, якою затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута ТОВ "Кіровоградспецснаб" наведена, як додатковий доказ, що кредиторська заборгованість є заборгованістю суб`єкта господарювання, визнаного банкрутом у встановленому законом порядку та не підлягає погашенню станом на 30 вересня 2018 року - останній звітний період, що підлягав перевірці.

При перевірці рядка 2240 "Інші доходи" Звіту про фінансові результати встановлено їх заниження за 3 квартал 2018 року в загальній сумі 2856978 грн. в результаті не віднесення до складу інших доходів безоплатно отриманого активу - пшениці фуражної. У ході судового розгляду не підтверджено реальність господарських операцій з постачання ФГ "Верес" для позивача товару - пшениці фуражної. Позивачем надано договір поставки № 07-08/18 від 07 серпня 2018 року, укладений між позивачем та ФГ "Верес". Згідно умов цього договору ФГ "Верес" зобов`язувалося поставити і передати у власність позивачу сільськогосподарську продукцію: пшеницю 5-го та/або 6-го класу українського походження врожаю 2018 року, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених із покупцем і вказаних у договорі, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити товар. За умовами договору постачальник зобов`язувався передати (поставити) товар покупцю на умовах СРТ (відповідно до правил "Інкотермс" 2010) ваги Південний морський торговий термінал ТОВ "ТІС-Зерно". Строки поставки товару, загальна кількість товару, ціна за одиницю товару визначалися у специфікаціях. Датою передачі товару вважати дату підписання видаткових накладних. Сторони домовились, що приймання товару по кількості (вазі) остаточно відбувається у пункті поставки.

ФГ "Верес" у періоді з 12 серпня 2018 року по 30 серпня 2018 року виписано видаткові накладні на загальну суму 34288373 грн., в т.ч. ПДВ - 571396 грн., де номенклатура постачання зазначена пшениця фуражна, всього на кількість 548,54 тонни. Позивачем до перевірки надавалися платіжні доручення, відповідно до яких ним перераховано для ФГ "Верес" кошти в сумі 2434372,2 грн. Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за період з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року по контрагенту ФГ "Верес" станом на 31 серпня 2019 року наявна кредиторська заборгованість у сумі 994001,01 грн.

Для підтвердження транспортування товару позивачем під час перевірки надавалися товарно-транспортні накладні, перелік яких наведений на ст.18-19 акту перевірки. Дата виписки товарно-транспортних накладних у більшості не відповідає датам, зазначеним у видаткових накладних.

Відповідно до листа оперативного управління ГУ ДФС у Хмельницькій області від 28 січня 2018 року № 43/88-01-21-06, працівниками оперативного управління у ході відпрацювання транспортування продукції від ФГ "Верес" згідно товарно-транспортних накладних встановлено, що в окремих ТТН зазначено перевізником ПП "СВ-Дубль" (код ЄДРІІОУ 35870558). Транспортування продукції згідно даних ТТН здійснювалося автомобілями із наступними номерними знаками: НОМЕР_6 (причіп НОМЕР_1 ), водій ОСОБА_1 , НОМЕР_2 (причіп НОМЕР_3 ), водій ОСОБА_1 , НОМЕР_11 (причіп НОМЕР_12), водій ОСОБА_2 , НОМЕР_13 (причіп НОМЕР_4 ), водій ОСОБА_1 , НОМЕР_14 (причіп ВТ НОМЕР_5 ), водій ОСОБА_2 Згідно баз даних ДФС України, встановлено, що ПП "СВ- Дубль" зареєстровано в ГУ ДФС у Херсонській області, юридична адреса: м . Херсон, вул.Благоєва, буд . 1, кв .183 , звітність ПП "СВ-Дубль" не подається, наймані працівники та основні засоби (транспорт) відсутні. Також встановлено, що державний номерний знак НОМЕР_6 зареєстровано за мотоциклом марки LONCIN LX300-GY, власник транспортного засобу - ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_7 ), зареєстрований за адресою м.Харків. Державний номерний знак НОМЕР_8 відповідно до відомостей "НАІС ДДАІ" МВС України зареєстрований за легковим автомобілем марки NISSAN MISTRAKL, власник транспортного засобу - ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_9 ), зареєстрований за адресою м.Одеса.

Під час перевірки оперативним управлінням ГУ ДФС у Хмельницькій області надано лист, отриманий від УІАП ГУ НП у Хмельницькій області щодо фіксації руху територією України транспортних засобів, що фіксувались в системі відеофіксації номерних знаків "Відеоконтроль-Рубіж" за період з 11 серпня 2018 року по 29 серпня 2018 року. Відповідно до зазначеного листа, наведені у ТТН автомобілі у вказані дати не фіксувались на постах "Відеоконтроль - Рубіж" біля порту "Південний". Комплекс "Відеоконтроль - Рубіж" призначено саме для відеоспостереження та відеофіксації, автоматичного аналізу транспортного потоку та розпізнавання державних номерних знаків транспортних засобів у реальному часі, збереження отриманої інформації у власній базі даних та пошуку розпізнаного номера у підключених до системи реєстрах. За допомогою каналів передавання даних комплекси об`єднуються в загальнодержавну розподілену систему відео спостереження, відеозапису, протоколювання проходження транспортними засобами рубежів контролю та перевірки розпізнаних номерів по пошукових реєстрах. Таким чином, у разі проїзду вказаних вище транспортних засобів біля порту "Південний", вони були б зафіксовані комплексом "Відеоконтроль - Рубіж".

Наданими ТТН не підтверджено факти транспортування пшениці фуражної від ФГ "Верес" до місця поставки/передачі товару - Південний морський торговий термінал ТОВ "ТІС-Зерно", що передбачено умовами договору поставки № 07-08/18 від 07 серпня 2018 року.

Позивачем також надано документи щодо лабораторного аналізу продукції, відповідно до яких власник зерна ТОВ "ТД" Хмельницькхліб", поклажодавець ТОВ "ТД" Хмельницькхліб". На документах наявна печатка ТОВ "ТІС-Зерно" та підпис без ініціалів і посади. Підписи лаборанта і вагаря відсутні. Позивачем під час перевірки не надано документів, які свідчать про взаєморозрахунки позивача з ТОВ "ТІС-Зерно" за зберігання зерна. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "ТІС-Зерно" не реєструвалися податкові накладні на адресу ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" з номенклатурою "послуги зберігання".

Згідно баз даних ДФС України встановлено, що ФГ "Верес" перебувало на податковому обліку в Чорноморській ДПІ ГУ ДФС в Одеській області, юридична адреса Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Шевченка, буд.7-А, основний вид діяльності 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Є платником податку на додану вартість. Відомості про держреєстрацію від 30 серпня 1994 року №110. Засновником, директором та головним бухгалтером є ОСОБА_5, (ПН НОМЕР_10 ), статутний фонд - 500 тис. грн.

Листом №28/8/22-01-21-06 від 18 січня 2019 оперативне управління ГУ ДФС у Хмельницькій області повідомило, що за юридичною адресою м.Миколаїв, вул.Шевченка, буд.59, корпус А ФГ "Верес" не знаходиться. За цією юридичною адресою знаходиться будівля бізнес-центру "Шевченківський". Відповідно до офісного реєстру ФГ "Верес" не має офісного приміщення в бізнес-центрі. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних не реєструвались податкові накладні по наданню послуг з надання приміщень у оренду для ТОВ ФГ "Верес".

Згідно баз даних ДФС України, досліджувався "ланцюг" постачання пшениці фуражної від виробника до кінцевого споживача - ТОВ "ТД "Хмельницькхліб". Перевіркою не встановлено джерело походження - виробника продукції пшениці фуражної та не підтверджено легальність руху продукції в "ланцюгу" постачання від виробника до кінцевого споживача - ТОВ "ТД "Хмельницькхліб". Також встановлено, що згідно інформації наявній в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомостей з Реєстру права на нерухоме майно, відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомостей з Державного реєстру іпотек земельні ділянки у ФГ "Верес" відсутні. Таким чином, ФГ "Верес" самостійно вирощувати пшеницю не має можливості.

Встановлено, що відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, постачання пшениці фуражної на адресу ФГ "Верес" оформили наступні суб`єкти господарювання: ТОВ "ВФ-Корп" (ПН 39938111) в кількості 547,9 тон в квітні 2018 року та ТОВ "Бруклін Лайт - компані" (ПН 41451860) в кількості 1 тонна в червні 2018 року. Вказані суб`єкти господарювання не є сільгоспвиробниками.

ТОВ "ВФ-Корп" відображено придбання пшениці в кількості 1270 тон у ТОВ "Злата- Колос" (ПН 40702577). ТОВ "Бруклін Лайт - компані" відображено придбання пшениці в кількості 1 тонна у ТОВ "Монотрейд" (ПН 42053065). ТОВ "Злата-Колос" відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних пшеницю в кількості 1270 тон не придбавало. Згідно до баз даних ДФС даний суб`єкт господарювання орендує 103 га землі. Враховуючи максимальну врожайність пшениці ТОВ "Злата-Колос" не спроможне виростити таку кількість пшениці. Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних пшениця у інших суб`єктів господарювання ним не придбавалась. ТОВ "Монотрейд" пшеницю відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних не придбавало. Податкова звітність до органів ДФС ним не подається.

Таким чином, не встановлено фактичного виробника продукції "пшениці фуражної", поставка якої в кількості 548,54 тон на адресу ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" оформлена документами, виписаними за реквізитами ФГ "Верес".

Також відповідно до податкової інформації щодо ФГ "Верес" за звітний період декларування ПДВ січень, лютий, серпень 2016 року, червень - серпень, жовтень 2017 року, березень - грудень 2018 року від 07 лютого 2019 року № 29/14-29-14-08/20887264, наданої ГУ ДФС у Миколаївській області встановлено наступне.

За даними форми 20 ОПП ФГ "Верес" декларує 7009,5773 га землі та зерносушильний комплекс КОСЗ-2000. Однак згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостей з Реєстру прав на нерухоме майно, відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомостей з Державного реєстру іпотек - земельні ділянки та зазначений комплекс відсутні. Таким чином, до форми 20-ПП ФГ "Верес" внесено недостовірні дані. ФГ "Верес" за податковою адресою відсутнє, на запит контролюючого органу не надано первинні бухгалтерські та інші документи, що підтверджують факт реального здійснення господарських операцій щодо придбання та власного вирощування сільгосппродукції. За результатами проведеного аналізу та здійснених заходів ГУ ДФС у Миколаївській області не підтверджено реальність здійснення господарської діяльності ФГ "Верес" платниками податків контрагентами-постачальниками та контрагентами - покупцями за періоди січень, лютий, серпень 2016 року, червень - серпень, жовтень 2017 року, березень - грудень 2018 року.

Таким чином, не встановлено джерело походження, виробника пшениці фуражної, придбання якої оформлено видатковими та податковими накладними, виписаними за реквізитами ФГ "Верес" та не підтверджено легальність руху товарів (пшениці 5, 6 класу) в "ланцюгу" постачання від виробника до позивача.

Враховуючи зазначене, реальність операцій з поставки пшениці від ФГ "Верес" на адресу позивача не підтверджена з наступних підстав: відсутність в наданих до перевірки видаткових накладних посад та прізвищ працівників ТОВ "ТД" Хмельницькхліб", що отримували пшеницю; не встановлено джерела походження та реально задекларованого виробництва пшениці фуражної. Згідно баз даних ДФС України у суб`єктів господарювання, які задіяні у "ланцюгу" постачання сільськогосподарської продукції відсутні земельні угіддя, придатні до вирощування культур, техніка, складські приміщення для зберігання; відсутність ФГ "Верес" за юридичною адресою; не встановлено взаємовідносин перевізників, зазначених в товарно-транспортних накладних та власників автомобілів з ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" та/або ФГ "Верес"; відсутність транспортування пшениці фуражної від ФГ "Верес" до місця поставки/передачі товару - Південний морський торговий термінал ТОВ "ТІС-Зерно", визначеного умовами договору поставки №07-08/18 від 07 серпня 2018 року та зазначеного у ТТН.

При цьому, не заперечується факт, що позивачем придбавався товар - пшениця фуражна в кількості 548,54 тонни, вартістю 2856977,5 грн. без ПДВ, який в подальшому реалізований на експорт. Проте вбачається, що ФГ "Верес" даний товар на адресу ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" фактично не поставляло.

Відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку. Статтею 2 цього Закону визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Відповідно до вимог ч.2 ст.3 вказаного Закону, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (стаття 9 зазначеного вище Закону). Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.1 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" від 24 травня 1995 року № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Пунктом 2.2 Положення № 88 передбачено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Пунктом 2.4. Положення № 88 визначено обов`язкові реквізити первинних документів, а саме: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства під час здійснення господарської операції. Будь-які документи, в тому числі накладні, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей бухгалтерського обліку.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі № 822/2344/17 за позовом ТОВ "Агрофірма Прогрес-В" до ГУ ДФС у Хмельницькій області. Так, господарські операції для визначення податкових зобов`язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Враховуючи те, що ФГ "Верес" фактично не здійснювалася поставка пшениці, посадовими особами вказаного підприємства в порушення вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" оформлені недостовірні документи: видаткові та податкові накладні на господарські операції з поставки для ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" пшениці фуражної. Так як на момент проведення таких операцій у ФГ "Верес" був відсутній сам актив - пшениця фуражна.

Оскільки, у позивача відсутні будь-які первинні документи, які ідентифікують джерело походження пшениці фуражної та його виробника, відповідно актив - пшениця фуражна вартістю 2856977,5 грн. (без ПДВ) для цілей бухгалтерського обліку враховуватись не може.

Згідно п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Оскільки, надходження активу - пшениці фуражної вартістю 2856977,5 грн. без ПДВ призвело до зростання власного капіталу позивача, відповідно безоплатно отриманий актив - пшениця фуражна - вартістю 2856977,5 грн. с доходом у розумінні п.5 П(С)БО 15 "Дохід".

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20 зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Враховуючи, що у позивача відсутні будь-які первинні документи, які опосередковують отримання пшениці фуражної безпосередньо від ФГ "Верес", відповідно позивачем за даними бухгалтерського обліку по кредиту рахунку № 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" зобов`язання (кредиторську заборгованість) перед вказаним контрагентом відображено в порушення вимог п.5 П(С)БО 11 "Зобов`язання".

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств та організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291 операція з безоплатного отримання оборотного активу - пшениці фуражної, підлягала відображенню в бухгалтерському обліку кореспонденцією рахунків: Д-т рах. 201 "Сировина і матеріали" - К-т рах. 718 "Дохід від безоплатно одержаних оборотних активів" на суму 2856977,5 грн.; Д-т рах. 718 "Дохід від безоплатно одержаних оборотних активів" - К-т рах. 793 "Результат іншої діяльності" на суму 2856977,5 грн.

Таким чином, в порушення вимог п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20, п.5 Положення (стандарту бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290 позивачем не віднесено до складу інших доходів та не відображено в рядку 2240 Звіту про фінансові результати (форма № 2) за третій квартал 2018 року дохід від безоплатно одержаного оборотного активу - пшениці фуражної на суму 2856978 грн.

Крім цього, встановлено порушення вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, п.8 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 01 липня 1997 року №141. Оскільки позивачем у періоді, що перевірявся, завищено інші операційні витрати (рядок 2180 Звіту про фінансові результати форми №2) всього на 5131031 грн., в тому числі: у другому кварталі 2017 в сумі 574241 грн., третьому кварталі 2017 року в сумі 1019852 грн., четвертому кварталі 2017 року в сумі 788524 грн., першому кварталі 2018 року в сумі 761847 грн., другому кварталі 2018 року в сумі 924296 грн., третьому кварталі 2018 року в сумі 1062271 грн., в результаті віднесення до складу інших операційних витрат сум податку на додану вартість, нарахованих не платником ПДВ, на вартість постачання послуг на митній території України.

Так, суд встановив, що між позивачем та ТОВ "Стіомі-Холдінг" укладено договір оренди основних засобів № 0506-14/1 від 05 червня 2014 року. Згідно умов цього договору позивач орендує у ТОВ "Стіомі-Холдінг" основні засоби в кількості 3897 одиниць для виробництва хлібобулочних виробів та для здійснення інших видів діяльності, передбачених його статутом. При цьому у періодах з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2018 року ТОВ "Стіомі-Холдінг" щомісячно складалися акти виконаних робіт, у яких окремим рядком виділялись суми ПДВ. Всього за вказаний вище період ТОВ "Стіомі-Холдінг" надано послуг з оренди на загальну суму 46783384 грн., в тому числі ПДВ -7797231 грн.

В період з 01 липня 2018 року по 30 вересня 2018 року ТОВ "Стіомі-Холдінг" складалися акти виконаних робіт на загальну суму 5987577 грн. без виокремлення сум ПДВ.

Позивач відображав операції з придбання послуг оренди з ПДВ в бухгалтерському обліку наступним чином: Д-т 84 "Інші операційні витрати" - К-т 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" на загальну суму 44973729,57 грн.; Д-т 91 "Загальновиробничі витрати" - Д-т 84 "Інші операційні витрати" на загальну суму 44973729,57 грн.; Д-т 64.4.2 "Податковий кредит непідтверджений" - К-т 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" на загальну суму 7797230,86 грн.

Судом встановлено, що ТОВ "Стіомі-Холдинг" перебуває на податковому обліку у ГУ ДФС у м.Києві. Юридична адреса: м.Київ, Печерський район, вул.Щорса, буд.29. Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №200143882 від 07 жовтня 2013 року анульоване 27 жовтня 2016 року, причина анулювання - ненадання декларацій протягом року. Звітність по податку на прибуток з 2016 року не подається.

Згідно п.184.5 ст.184 Податкового кодексу України, з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних. Відповідно до п.184.6 ст.184 Податкового кодексу України, у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з п. 201.8 ст.201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Оскільки, ТОВ "Стіомі-Холдинг" з 28 жовтня 2016 року не є платником ПДВ, відповідно він позбавлений права визначення податкових зобов`язань та реєстрації податкових накладних в ЄРПН. У первинних бухгалтерських документах суб`єкт господарювання - не платник ПДВ не має право формувати вартість постачання товарів/ послуг з врахуванням ПДВ та виділяти суму ПДВ окремим рядком.

У період з 28 жовтня 2016 року по 30 червня 2018 ркоу ТОВ "Стіомі-Холдинг" - не платник ПДВ з 28 жовтня 2016 року, в порушення вимог п.184.5 ст.184, п.185.1 ст.185, п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України при постачанні послуг на митній території України на адресу позивача, збільшував вартість постачання послуг оренди на суми ПДВ за ставкою 20%, всього на загальну суму 6363033 грн. Позивач відносив до складу інших операційних витрат суми ПДВ по актах виконаних робіт, виписаних ТОВ "Стіомі-Холдинг" у періоді, коли даний постачальник не був зареєстрованим платником ПДВ, частково в сумі 5131031,06 грн., в тому числі: у другому кварталі 2017 в сумі 574240,77 грн., третьому кварталі 2017 року в сумі 1019851,69 грн., четвертому кварталі 2017 року в сумі 788523,85 грн., першому кварталі 2018 року в сумі 761847,06 грн., другому кварталі 2018 року в сумі 924296,42 грн., третьому кварталі 2018 року в сумі 1062271,27 грн.

Реєстр платників ПДВ є загальнодоступним. Кожен покупець товарів/робіт/послуг має змогу встановити наявність реєстрації платником ПДВ його постачальника. Таким чином, позивач мав змогу встановити, що ТОВ "Стіомі-Холдинг" з 28 жовтня 2016 року не є платником ПДВ та направити на його адресу письмові повідомлення щодо коригування (зменшення) обсягів постачання послуг оренди в частині безпідставно нарахованих зобов`язань з ПДВ за період з 28 жовтня 2016 року по 30 червня 2018 року за ставкою 20%.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Як встановлено у ході судового розгляду, позивач не звертався до контролюючого органу за місцем обліку із скаргою, що ТОВ "Стіомі-Холдинг" при постачанні послуг оренди у періодах 01 квітня 2016 року по 30 вересня 2018 року формує податкові зобов`язання з ПДВ та не реєструє їх у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку визначеному законодавством. Терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлені п.201.10 ст.201 Кодексу.

Інструкцією з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 01 липня 1997 року №141, надано право підприємствам - покупцям відносити до складу витрат суми ПДВ по податкових накладних, які постачальники - платники ПДВ не зареєстрували в Єдиному реєстрі. Згідно п. 8 Інструкції при неотриманні від продавця (постачальника) податкової накладної на отримані/попередньо оплачені сировину, матеріали, товари, основні засоби та нематеріальні активи, на виконані роботи і послуга, зареєстрованої в ЄРПН в терміни, встановлені податковим законодавством, сума податку на додану вартість відображається за дебетом субрахунку 644 "Податковий кредит", аналітичний рахунок "Податковий кредит непідтверджений", у кореспонденції з кредитом рахунків обліку зобов`язань.

У разі отримання податкової накладної з порушенням терміну реєстрації зазначена в ній сума податкового кредиту відображається за дебетом субрахунку 641 "Розрахунки за податками", аналітичний рахунок "Розрахунки за податком на додану вартість", у кореспонденції з кредитом субрахунку 644 "Податковий кредит", аналітичний рахунок "Податковий кредит непідтверджений". Наступного дня після останнього дня граничного терміну для реєстрації податкової накладної в ЄРПН сума податку на додану вартість, що міститься в такій податковій накладній, відображається за дебетом субрахунку 949 "Інші витрати операційної діяльності" у кореспонденції з кредитом субрахунку 644 "Податковий кредит", аналітичний рахунок "Податковий кредит непідтверджений". Таким чином, у покупця - платника ПДВ право на формування витрат в частині непідтвердженого податкового кредиту виникає виключно у випадку коли продавець - платник ПДВ не зареєстрував у граничний термін податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи зазначене, суми ПДВ, виокремлені ТОВ "Стіомі -Холдинг" у вартості поставлених послуг, після анулювання йому свідоцтва платника податку на додану вартість, не підлягають віднесенню позивачем до складу витрат та відповідно не підлягають включенню до Звіту про фінансові результати.

У позовній заяві позивач вказує, що ТОВ "Стіомі-Холдінг" листом від 02 липня 2017 року № 02/07 повідомило, що на підставі договору оренди у періоді з листопада 2016 року по червень 2018 року в актах виконаних робіт була допущена помилка, а саме: з загальної суми наданих послуг виділялася сума ПДВ. У зв`язку із цим, просили не відокремлювати суми ПДВ, а загальну суму наданих послуг певного періоду вважати загальною сумою без ПДВ. Позивач зазначив, що вказані помилки у первинних документах були виправлені ТОВ "Стіомі-Холдінг". Окрім того, судом встановлено, що документи з виправленими помилками надавалися до перевірки, однак інспекторами податкового органу не брались до уваги під час перевірки.

При цьому, слід зазначити, що Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), додані до позову, суперечать твердженню позивача, що ТОВ "Стіомі-Холдінг" здійснено виправлення помилок у документах. Наприклад, згідно акту здачі-прийняття робіт за жовтень 2016 року від 27 жовтня 2016 року № ПС-0000242, доданого до заперечення, вартість послуг оренди визначено в сумі без ПДВ - 1297359,18 грн., ПДВ 20% - 257471,84 грн., разом з ПДВ 1544831,02 грн. Окрім того, відповідно до п.44.7 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвічені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків). Позивач не звертався до ГУ ДФС у Хмельницькій області з повідомленням, що посадові особи, які проводять перевірку, відмовляються врахувати окремі документи, що надані під час проведення перевірки.

На прийняття податкового повідомлення рішення вплинуло також порушення - завищення інших операційних витрат за 2016 рік на суму 193757 грн., в результаті віднесення до їх складу суми податкового зобов`язання з ПДВ, донарахованого за результатами перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області згідно акту перевірки №0060/22-01-14-01/38776215 від 02 вересня 2016 року. З приводу вказаного порушення позивач в позовній заяві не наводить жодних заперечень.

Стосовно податкового повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року № , яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 12993751,50 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 8662501 грн., за штрафними санкціями в сумі 4331250,50 грн., суд встановив наступне.

На прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення вплинули наступні порушення: завищення податкового кредиту у серпні 2018 року в сумі 326562 грн. в результаті віднесення до його складу сум ПДВ по податкових накладних по господарській операції з поставки ФГ "Верес" на адресу ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" товару - пшениці фуражної; завищення податкового кредиту в сумі 8324094 грн. в результаті віднесення до його складу сум ПДВ по податкових накладних, складених постачальниками ТОВ "РітейлТрейд", ТОВ "Укрграндпостач", ТОВ "ВКФ "Образ" із порушенням вимог п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України .

Так, суд встановив, що у серпні 2018 року завищено податковий кредит в сумі 326562 грн. в результаті віднесення до його складу сум ПДВ по податкових накладних по господарській операції з поставки ФГ "Верес" на адресу ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" товару - пшениці фуражної. В бухгалтерському обліку позивача відображено операції з придбання пшениці фуражної згідно документів, виписаних за реквізитами ФГ "Верес" у серпні 2018 року на загальну суму 3428373 грн., в т.ч. ПДВ 571375 грн. Згідно податкових накладних, виписаних ФГ "Верес" та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем до складу податкового кредиту серпня 2018 року віднесено ПДВ в сумі 326562 грн.

Водночас, ФГ "Верес" пшеницю фуражну фактично не поставляло. Посадовими особами ФГ "Верес" в порушення вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" оформлені завідомо недостовірні документи: видаткові та податкові накладні, акт здачі - приймання робіт на господарські операції з поставки пшениці, оскільки на момент проведення таких операцій у ФГ "Верес" був відсутній сам актив, що був предметом поставки.

Відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З врахуванням зазначеного, право на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлюється наявністю факту придбання платником податку товарів/послуг, в ціні яких платником податку-покупцем сплачений (нарахований) податок на додану вартість, на підставі податкової накладної, складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних саме тим платником податку, який фактично здійснює операції з постачання товарів/послуг. Наявність у покупця податкової накладної не є безумовною підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту по операціях з постачання товарів/послуг, що фактично не здійснювались, а лише оформлені документально.

В порушення вимог пп.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України позивачем завищено податковий кредит в сумі 8324094 грн., в тому числі: за грудень 2016 року на суму 1769661,48 грн., січень 2018 року на суму 401341 грн., березень 2018 року на суму 941700 грн., червень 2018 року на суму 130000 грн., липень 2018 року на суму 1252000 грн., за вересень 2018 року на суму 3829392 грн., в результаті віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних, складених постачальниками ТОВ "РітейлТрейд", ТОВ "Укрграндпостач", ТОВ "ВКФ "Образ" із порушенням вимог п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України.

Під час перевірки встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту віднесено: з грудня 2016 року ПДВ в сумі 1769661,48 грн. згідно податкової накладної від 31 грудня 2016 року №5, в якій постачальник - ПДВ ТОВ "Рітейл Трейд" зроблено відмітку "Зведена"; вересня 2018 року ПДВ в сумі 3829392 грн. згідно податкової накладної від 30 вересня 2018 року №6, в якій постачальник - ТОВ "Укрграндпостач" зроблено відмітку "Зведена"; січня 2018 року ПДВ в сумі 401341 грн. згідно податкової накладної №6 від 31 січня 2018 року, березня 2018 року ПДВ в сумі 941700 грн. згідно податкової накладної №29 від 31 березня 2018 року, червня 2018 року ПДВ в сумі 130000 грн. згідно податкової накладної №9 від 30 червня 2018 року, липня 2018 року ПДВ в сумі 1252000 грн. згідно податкової накладної №9 від 31 липня 2018 року, в яких постачальник - ТОВ "ВКФ "Образ" зроблено відмітку "Зведена".

Податковим кодексом України передбачена можливість складати зведені податкові накладні та реєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.201.4 ст.201 Кодексу платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця. Для цілей п.201.4 ст.201 Кодексу, ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Відповідно до договору поставки № 05/12/16 від 01 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ "РітейлТрейд" - постачальник та ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" - покупець. Предметом договору поставки є олія соняшникова нерафінована українського походження врожаю 2016 року. В порядку та на умовах, визначених договором постачальник зобов`язується передати у власність покупця окремими партіями, а покупець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується прийняти й оплатити олію соняшникову нерафіновану врожаю 2016 року. Кількість товару за договором орієнтовно складає 441,955 тон., остаточна кількість товару визначається сумою всіх накладних. На момент укладання договору поставки ціна однієї тони товару складає 20020,83 грн., без ПДВ (ПДВ 20% - 4004,17 грн.). Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного договору. Орієнтована вартість договору на момент його укладання становить 10617968,87 грн. з урахуванням ПДВ.

Вказаним договором не визначено ритмічність поставок товару два та більше разів на місяць протягом строку його дії. Предметом договору є разова поставка товару в кількості орієнтовно 441,955 тон.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки №05/12/16 від 01 грудня 2016 року ТОВ "Рітейл Трейд" на адресу позивача виписано видаткові накладні з номенклатурою постачання "олія соняшникова", а саме: 22 грудня 2016 року № РТ-0000133 на загальну суму 1729800 грн., в тому числі ПДВ- 288300 грн., 24 грудня 2016 року № РТ-0000134 на загальну суму 2522625 грн., в тому числі ПДВ- 420437,50 грн., 26 грудня 2016 року № РТ-0000135 на загальну суму 2210300 грн., в тому числі ПДВ -368383,33 грн., 28 грудня 2016 року № РТ-0000136 на загальну суму 2017018,87 грн., в тому числі ПДВ -336169,81 грн., 30 грудня 2016 року № РТ-0000137 на загальну суму 2138225 грн., в тому числі ПДВ- 356370,83 грн. Обсяг постачання згідно видаткових накладних 441,955 тон.

ТОВ "РітейлТрейд" виписано зведену податкову накладну від 31 грудня 2016 року №5 на суму ПДВ 1769661,48 грн. на операції з постачання олії соняшникової нерафінованої українського походження врожаю 2016 року, що не мають безперервного або ритмічного характеру згідно умов договору поставки №05/12/16 від 01 грудня 2016 року.

Згідно договору поставки №05/09-18 від 03 вересня 2018 року, укладеного між ТОВ "Укрграндпостач" - постачальник, та ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" - покупець. Предметом договору поставки є насіння соняшнику, країна походження - Україна, кількість 1915 тон. В порядку та на умовах, визначених договором постачальник зобов`язується передати у власність покупця окремими партіями, а покупець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується їх прийняти й оплатити. Кількість товару за договором орієнтовно складає 1915 тон., остаточна кількість товару визначається сумою всіх накладних. На момент укладання договору поставки ціна однієї тони товару складає 10000 грн., без ПДВ (ПДВ 20% - 2000 грн.). Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного договору. Орієнтована вартість договору на момент його укладання становить 22980000 грн. в т.ч. ПДВ - 3830000 грн. Даним договором не визначена ритмічність поставок товару два та більше разів на місяць протягом строку його дії. Предметом договору є разова поставка товару в кількості орієнтовно 1915 тон.

На виконання умов договору поставки №05/09-18 від 03 вересня 2018 року ТОВ "Укрграндпостач" на адресу позивача виписано видаткові накладні з номенклатурою постачання "насіння соняшнику врожаю 2018 року": 12 вересня 2018 року № ГП-0000007 на загальну суму 7200000 грн., в тому числі ПДВ-1200000 грн., 18 вересня 2018 року № ГП-0000011 на загальну суму 7200000 грн., в тому числі ПДВ- 1200000 грн., 24 вересня 2018 року № ГП-0000012 на загальну суму 4800000 грн., в тому числі ПДВ - 800000 грн., 28 вересня 2018 року № ГП-0000013 на загальну суму 2280000 грн., в тому числі ПДВ- 380000 грн., 30 вересня 2018 року № ГП-0000014 на загальну суму 1496352 грн., в тому числі ПДВ - 249392 грн. Обсяг постачання згідно видаткових накладних 1914,696 тон.

Судом встановлено, що ТОВ "Укрграндпостач" виписано зведену податкову накладну від 30 вересня 2018 року №6 на загальну суму ПДВ - 3829392 грн. на операції з постачання насіння соняшнику, що не мають безперервного або ритмічного характеру згідно умов договору поставки №05/09-18 від 03 вересня 2018 року.

Також встановлено, що позивачем укладено з постачальником ТОВ "ВКФ "Образ" типові договори поставок, предметом яких є постачання товару "насіння соняшнику, країна походження Україна". За умовами вказаних договорів постачальник зобов`язується передати у власність покупця окремими партіями, а покупець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується їх прийняти й оплатити.

Згідно договору поставки №09/01-18 від 03 січня 2018 року, укладеного між ТОВ "ВКФ "Образ" - постачальником та позивачем, предметом договору поставки є насіння соняшнику, країна походження - Україна, кількість 215 тон. Договором не визначено ритмічність поставок товару два та більше разів на місяць протягом строку його дії. Предметом договору є разова поставка товару в кількості 215 тон.

На виконання умов договору поставки №09/01-18 від 03 січня 2018 року ТОВ "ВКФ "Образ" виписано видаткові накладні: 27 січня 2018 року № 1-00000007 на суму 1232022 грн., в тому числі ПДВ -205337 грн., 30 січня 2018 року № 1-00000044 на суму 1176021 грн., в тому числі ПДВ -196003,50 грн. Обсяг постачання 215 тон.

Крім цього, ТОВ "ВКФ "Образ" виписано зведену податкову накладну від 31 січня 2018 року № 6 на загальну суму ПДВ 401340,50 грн. на операції з постачання насіння соняшнику, що не мають безперервного або ритмічного характеру згідно умов договору поставки № 09/01-18 від 03 січня 2018 року.

Згідно договору поставки №29/03-18 від 01 березня 2018 року, укладеного між ТОВ "ВКФ "Образ" - постачальником та позивачем, предметом договору поставки є насіння соняшнику, країна походження - Україна, кількість 500 тон., вартість договору 5650200 грн. Даним договором не визначено ритмічність поставок товару два та більше разів на місяць протягом строку його дії. Предметом договору є разова поставка товару в кількості 500 тон.

На виконання умов договору поставки №29/03-18 від 01 березня 2018 року постачальником ТОВ "ВКФ "Образ" виписано видаткові накладні: 22 березня 2018 року № 1-00000071 на суму 2260080 грн. в тому числі ПДВ - 376680 грн., 27 березня 2018 року № 1-00000096 на суму 1695060 грн. в тому числі ПДВ - 282510 грн., 30 березня 2018 року № 1-00000097 на суму 1695060 грн. в тому числі ПДВ- 282510 грн. Обсяг постачання 500 тон.

ТОВ "ВКФ "Образ" виписано зведену податкову накладну від 31 березня 2018 року №29 на загальну суму ПДВ 941700 гри. на операції з постачання насіння соняшнику, що не мають безперервного або ритмічного характеру згідно умов договору поставки №29/03-18 від 01 березня 2018 року.

Згідно договору поставки №04/06-18 від 01 червня 2018 року, укладеного між ТОВ "ВКФ "Образ" - постачальником та позивачем, предметом договору поставки є насіння соняшнику, країна походження - Україна, кількість 65 тон., вартість договору - 780000 грн. Даним договором не визначено ритмічність поставок товару два та більше разів на місяць протягом строку його дії. Предметом договору є разова поставка товару в кількості орієнтовано 65 тон.

На виконання умов договору поставки №04/06-18 від 01 червня 2018 року ТОВ "ВКФ "Образ" виписано видаткові накладні: 25 червня 2018 року № 1-00000141 на суму 300000 грн. в тому числі ПДВ - 50000 грн., 30 червня 2018 року № 1-00000119 на суму 480000 грн. в тому числі ПДВ - 80000 грн. Обсяг постачання 65 тон.

Судом встановлено, що ТОВ "ВКФ "Образ" виписано зведену податкову накладну від 30 червня 2018 року №9 на загальну суму ПДВ 130000 грн. на операції з постачання насіння соняшнику, що не мають безперервного або ритмічного характеру згідно умов договору поставки №04/06-18 від 01 червня 2018 року.

Згідно договору поставки №04/07-18 від 01 липня 2018 року, укладеного між ТОВ "ВКФ "Образ" - постачальником та позивачем. Предметом договору поставки є насіння соняшнику, країна походження - Україна, кількість 630 тон., вартість договору 7560000 грн. Даним договором не визначена ритмічність поставок товару два та більше разів на місяць протягом строку його дії. Предметом договору є разова поставка товару в кількості 630 тон.

На виконання умов договору поставки №04/07-18 від 01 липня 2018 року ТОВ "ВКФ "Образ" виписано видаткові накладні: 11 липня 2018 року № 1-00000145 на суму 3000000 грн., в тому числі ПДВ- 500000 грн., 13 липня 2018 року № 1-00000160 на суму 3480000 грн., в тому числі ПДВ - 580000 грн., 16 липня 2018 року № 1-000001161 на суму 1032000 грн., в тому числі ПДВ -172000 грн. Обсяг постачання 626 тон.

Також встановлено, що ТОВ "ВКФ "Образ" виписано зведену податкову накладну від 31 липня 2018 року №9 на загальну суму ПДВ 1252000 грн. на операції з постачання насіння соняшнику, що не мають безперервного або ритмічного характеру згідно умов договору поставки №04/07-18 від 01 липня 2018 року.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів /послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

У відповідності до вимог п. 187.1 п.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В порушення вимог п. 187.1 п.187, п.201.7, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України по першій події - даті відвантаження продукції: ТОВ "Рітейл Трейд" не виписано та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 22 грудня 2016 року на суму ПДВ 288300 грн., від 24 грудня 2016 року на суму ПДВ 420437,50 грн., від 26 грудня 2016 року на суму ПДВ 368383,33 грн., від 28 грудня 2016 року на суму ПДВ 336169,81 грн., від 30 грудня 2016 року на суму ПДВ 356370,83 грн.; ТОВ "Укрграндпостач" не виписано та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 12 вересня 2018 року на суму ПДВ 1200000 грн., від 18 вересня 2018 року на суму ПДВ 1200000 грн., від 24 вересня 2018 року на суму ПДВ 800000 грн., від 28 вересня 2018 року на суму ПДВ 380000 грн., від 30 вересня 2018 року на суму ПДВ 249392 грн.; ТОВ "ВКФ "Образ" не виписано та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 27 січня 2018 року на суму ПДВ 205337 грн., від 30 січня 2018 року на суму ПДВ 196004 грн., від 22 березня 2018 року на суму ПДВ 376680 грн., від 27 березня 2018 року на суму ПДВ 282510 грн., від 30 березня 2018 року на суму ПДВ 282510 грн., від 25 червня 2018 року на суму ПДВ 50000 грн., від 30 червня 2018 року на суму ПДВ 80000 грн., від 11 липня 2018 року на суму ПДВ 500000 грн., від 13 липня 2018 року на суму ПДВ 580000 грн., від 16 липня 2018 року на суму ПДВ 172000 грн.

Відповідно до вимог п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201.11 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Перевіркою встановлено, що позивачем податковий кредит в загальній сумі 8324094 грн. не підтверджений податковими накладними, належним чином оформленими постачальниками та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних. У позові позивачем не наведено докази, що договори постачання укладені з ТОВ "РітейлТрейд", ТОВ "Укрграндпостач", ТОВ "ВКФ "Образ" мають безперервний або ритмічний характер у розумінні положень п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України.

Стосовно прийняття податкового повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року № , яким визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 28000 грн., штрафними санкціями - 46421,51 грн. та пені - 5425,86 грн.

Суд встановив, що вказане податкове повідомлення-рішення згідно рішення ДФС України від 31 травня 2019 № 25311/6/99-99-11-04-02-25 скасоване в частині застосованих штрафних санкцій в сумі 18255,14 грн.

У відповідності до розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2018 року № 1204, вказане податкове повідомлення-рішення є відкликаним.

Досліджуючи правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № , яким визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 61592,23 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 28000 грн., штрафними санкціями - 28166,37 грн. та пені - 5425,86 грн., суд зазначає наступне.

Суд встановив, що вказане податкове повідомлення - рішення прийнято за наслідками процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 20 березня 2019 року № , яке було скасоване ДФС України в частині застосованих штрафних санкцій в сумі 18255,14 грн.

ДФС України під час розгляду скарги встановило, що ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" направлено до ГУ ДФС у Хмельницької області лист від 24 березня 2017 року №24/03, в якому просило помилково перераховані кошти по військовому збору із заробітної плати за березень 2017 року згідно платіжного доручення від 21 березня 2017 року року в сумі 36510,27 грн. зарахувати, як сплату по податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за березень 2017 року. В зв`язку з чим ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" до початку перевірки обов`язок платника податків щодо сплати податку був виконаний.

Таким чином, на прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення вплинули виявлені перевіркою порушення: несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб за грудень 2016 року в сумі 56665,51 грн., неперерахування податку на доходи фізичних осіб за березень 2017 року в сумі 28000,0 грн.

Так, позивачем 10 січня 2017 року виплачено заробітну плату, в той же час податок на доходи фізичних осіб в сумі 56665,51 грн. не сплачено. Податок на доходи фізичних осіб перераховано згідно платіжного доручення № 6797 11 січня 2017 року.

Крім цього, позивачем 21 березня 2017 року згідно платіжного доручення № 7261 помилково перераховано податок на доходи фізичних осіб на розрахунковий рахунок, на який сплачується військовий збір, у зв`язку з чим податок на доходи фізичних осіб за березень 2017 року в сумі 28000,0 грн. не сплачено. Помилку позивачем не виправлено. Станом на 30 вересня 2018 року заборгованість по податку на доходи фізичних осіб становить 28000,0 грн.

Відповідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно пп. 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. В абзаці "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України зазначено, що особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Пунктом 127.1 ст. 127 Податковою кодексу України передбачено, що не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Статтею 127 Податкового кодексу України встановлено санкцію, яка покладається на податкового агента, за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу громадянам. В даному випадку склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу, що мало місце у випадку позивача. З врахуванням зазначеного, у разі коли виплата доходу передує сплаті податку, податковий агент несе відповідальність на підставі статті 127 ПК України.

Як встановлено судом, позивачем виплачено заробітну плату, при цьому податок одночасно з такою виплатою не сплачено, окрім того, позивачем не сплачено податок на доходи фізичних осіб в сумі 28000 грн., у зв`язку з перерахуванням сум на рахунок сплати військового збору.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 20 березня 2019 року № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 510 грн., суд встановив, що підставою для прийняття цього рішення стало виявлене перевіркою порушення, а саме: у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми 1-ДФ) за 1, 2 квартали 2018 року позивачем відображено недостовірні відомості сум нарахованого та виплаченого доходу і сум нарахованого та перерахованого податку, що призвело до збільшення (або зменшення) податкових зобов`язань платника податку та у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за перевіряємий період, не в повному обсязі відображено нарахований (виплачений) дохід фізичним особам - підприємцям.

Стосовно рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20 березня 2019 року № та вимоги про сплату боргу від 20 березня 2019 року № Ю-002961304, то суд вважає такі рішення обґрунтованими, оскільки підставою для їх прийняття стало встановлене перевіркою порушення частини 1 статті 7, частини 5 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме: позивачем в звітах за січень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року самостійно збільшено базу нарахування єдиного внеску за ставкою 22 % у зв`язку з виправленням помилок, допущених в попередніх звітних періодах, на загальну суму 114130,39 грн., що відображено в звіті в графі 4.4., але не відображено донарахування єдиного внеску в графі 4.1. Вказане призвело до заниження єдиного внеску в сумі 25108,69 грн.

Крім цього, у звітах за травень 2016, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018 року позивачем самостійно донараховано єдиний соціальний внесок за ставкою 22% (8,41%) у зв`язку з виправленням помилок, допущених в попередніх звітних періодах, на загальну суму 1204,86 грн.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області було правомірно прийнято податкові повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року № , № , №, № та від 05 червня 2019 року № 008091304, а також рішення про застосування штрафних санкцій від 20 березня 2019 року № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20 березня 2019 року № Ю-2, зазначені рішення відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 лютого 2020 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.