Справа № 755/14995/19
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

учасники процесу:

представник позивача - Бутенко С.Ю.,

представник відповідача - Молодницька І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПН ЦМУ № 005406 від 29.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування послався на те, що він є громадянином Ісламської Республіки Іран, та має цілком обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідування у країні походження, що спонукало його приїхати в Україну. У травні 2019 року він вчергове звернувся до відповідача із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Однак, йому повідомили, що не можуть прийняти заяву без протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП, та пояснили, що необхідно звернутись на вулицю Петропавлівську, 11. 29.08.2019 року звернувшись за вказаною адресою працівники відповідача склали на нього протокол про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у формі штрафу, проте жодних документів йому не було надано. 06.09.2019 року та 11.09.2019 року він звертався до відповідача щодо надання копій даних документів, проте їх не було надано без оплати штрафу. До України він прибув саме з метою отримання захисту, та невідкладно звернутись не мав змоги через незнання державної мови та міграційного законодавства. Крім того, прийом відповідачем здійснюється у певні дні. Дані обставини не були враховані відповідачем при складанні протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини вкладені у позовній заяві, вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що позивач не володіє державною мовою, є біженцем. При оформленні оспорюваної постанови відповідач не забезпечив перекладача.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві. Зауважив, що позивач на момент притягнення його до адміністративної відповідальності не мав правових підстав перебувати на території України. Крім того, до 30.06.2018 року позивач мав дозвіл на перебування на території України, та не звертався для його продовження, чим порушив діюче законодавство України.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 18.09.2019 року.

18.09.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Ухвалою від 30.09.2019 року позовна заява залишена без руху.

22.10.2019 року від позивача надійшли документи на виконання ухвали суду від 30.09.2019 року.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, 29.08.2019 року уповноваженою особою Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ 005406, де зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживав без документів на право проживання в Україні, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП.

29.08.2019 року першим заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області Пустовіт О.О. винесено постанову серії ПН ЦМУ 005406, згідно якої ОСОБА_1 порушив ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наданих документів встановлено, що позивач є громадянином Ісламської Республіки, прибув в Україну 25.04.2018 року через КПП «Бориспіль» з приватною метою. Після закінчення терміну перебування своєчасно не виїхав. До органів міграційної служби для легалізації перебування на території України не звертався.

29.08.2019 року на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПН ЦМУ № 005406 та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. При розгляді даної справи був присутній позивач, надавав пояснення.

Зі слів представника 18.11.2019 року позивач отримав довідку про звернення за захистом, однак до матеріалів справи даного документу не надавав.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, яких визнано біженцями в Україні або яким надано притулок в Україні, вважаються такими, які постійно проживають на території України з моменту визнання біженцем в Україні або надання притулку в Україні. Постійне проживання на території України біженців підтверджується посвідченням біженця.

Іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Встановлено, що позивач проживає на території України 25.04.2018 року, до України прибув з приватною метою. Дозвіл на перебування в Україні скінчився 30.06.2018 року. Це свідчить проте, що позивач обізнаний із законодавством України щодо дозвільних документів. Однак, відповідні документи вчасно не оформив, та статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на момент винесення оскаржуваної постанови, не набув.

Статтею 203 КУпАП визначено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Як встановлено в суді, позивач перебував на території України без дозвільних документів, на час винесення оскаржуваної постанови статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не мав.

Враховуючи вимоги діючого законодавства України суд дійшов висновку, що постанова є законною, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 03.02.2020 року.

Суддя: