Справа № 200/12160/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року справа №200/12160/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Христенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року (повне судове рішення складено 29 листопада 2019 року у м. Слов`янську) у справі № 200/12160/19-а (суддя в І інстанції Зеленов А.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ДОНМЕГАСТРОЙ» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Слов`янсько-Лиманського управління Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ДОНМЕГАСТРОЙ» (далі ТОВ БК «ДОНМЕГАСТРОЙ», платник податків) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області), Слов`янсько-Лиманського управління Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за наслідкамии документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Бало Трейд» (6) та ТОВ «Термінал Альянс» (), складено Акт № 27/05-99-05-06/34686647. Перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. «а» п. 198.1, абз. 1-3 пп. 198.2 та абз. 1,2 п.п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст.ст. 4,9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV), п.1.2 ст.1, п.2.1, п.2.4, п.2.5, п.2.13. ст.2, п.3.2, п.3.4 ст.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі Положення № 88), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 108 151 грн., в тому числі за грудень 2018 року.

З урахуванням висновків акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № 000070506, форми «Р», яким ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 1 385 189 грн., з яких на 1 108 151 грн. за основним платежем та 277 038 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (далі Спірне податкове повідомленння-рішення) (т.1 а.с.3-15). Позивач вважав Спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що реальність господарських операцій між ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» та його контрагентами підтверджується первинними та іншими бухгалтерськими документами, тому просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою місцевого суду від 06.11.2019 було задоволено клопотання позивача про заміну ГУ ДФС у Донецькій області на належного відповідача.

Замінено ГУ ДФС у Донецькій області, відповідача по справі № 200/11269/19-а - його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Донецькій області (далі - ГУ ДПС у Донецькій області, податковий орган, відповідач-1).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем з переліку наданих первинних документів частину заповнено з порушенням встановленого порядку та з урахуванням ненадання документів, які підтверджують якість придбаного товару, ненадання оборотно-сальдової відомості по рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті», відсутністю джерела походження ТМЦ, зазначенням в документах місця навантаження товару адреси масової реєстрації підприємств, різницею в ціні придбання та реалізації ТМЦ в 100 разів неможливо підтвердження реального здійснення операції по придбанню товару від контрагентів-постачальників ТОВ «Бало Трейд» та ТОВ «Термінал Альянс». Апелянт наголошував на правомірність та обрунтованість висновків акту перевірки та, як наслідок, Спірного податкового повідомлення-рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача не був допущений до участі в апеляційному суді, оскільки не надав документів на підтвердження повноважень на самопредставництво суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ГУ ДФС у Донецькій області на підставі наказу від 02 липня 2019 року № 1257 згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 ПК України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Бало Трейд» (6) та ТОВ «Термінал Альянс» ().

За наслідками такої перевірки відповідачем-1 складено Акт № 760/05-99-14-06/34686647 від 24 липня 2019 року, яким встановлено порушення податкового законодавства, а саме:

- 44.1 ст. 44, пп. «а» п. 198.1, абз. 1-3 пп. 198.2 та абз. 1,2 пп. 198.3 ст. 198 ПК України, ст.ст.4, 9 Закону № 996-XIV, п.1.2 ст.1, п.2.1, п.2.4, п.2.5, п.2.13. ст.2, п.3.2, п.3.4 ст.3 Положення № 88, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1108151 грн, в тому числі за грудень 2018 року (т.1 а.с.34-63).

Позивачем 31 липня 2019 року за вих. № 31/07/2019-1 до акта документальної невиїзної перевірки № 760/05-99-14-06/34686647 від 24 липня 2019 року надано заперечення та додаткові документи (т.1 а.с.86-96).

ГУ ДПС у Донецькій області на підставі наказу від 29 серпня 2019 року № 8 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 21 серпня 2019 року № 1578» згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 ПК України, за наявності поданого в установленому порядку пп. 44.7 ст. 44, пп. 86.7 ст. 86 ПК України платником податку заперечення від 31 липня 2019 року № 31/07/2019-1 до акта документальної невиїзної перевірки № 760/05-99-14-06/34686647 від 24 липня 2019 року та додаткових документів, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» перевірки достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Бало Трейд» та ТОВ «Термінал Альянс» () за грудень 2018 року. За наслідками наведеної переірки складено Акт № 27/05-99-05-06/34686647 від 12 вересня 2019 року (т.1 а.с.99-137).

Перевіркою встановлені порушення позивачем п. 44.1, ст. 44, абз. «а» п. 198.1, абзаців першого - третього п.п.198.2 та абзаців першого і другого п. 198.3 ст. 198 ПК України, ст. 4, ст. 9 Закону № 996-XIV, п. 1.2 глави 1, п. 2.1, п. 2.4, п. 2.5, п. 2.13 глави 2, п. 3.2 глави 3 Положення № 88, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 108 151 грн., в тому числі за грудень 2018 року (т.1 а.с.138-137).

7 жовтня 2019 року ГУ ДПС у Донецькій області на підставі висновків акту перевірки № 27/05-99-05-06/34686647 від 12 вересня 2019 року за порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2 та абз. 1,2 п. 198.3 ст.198 ПК України було прийнято Спірне податкове повідомлення-рішення (т.1 а.с.164).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.71 КАС України).

Так, як вже було зазначено судом вище, з акту перевірки вбпчається, що підставою для прийняття Спірного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про порушення позивачем п. 44.1, ст. 44, абз. «а» п. 198.1, абзаців першого - третього п.198.2 та абзаців першого і другого п. 198.3 ст. 198 ПК України, ст. 4, ст. 9 Закону 996-XIV, п. 1.2 глави 1, п. 2.1, п. 2.4, п. 2.5, п. 2.13 глави 2, п. 3.2 глави 3 Положення № 88, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 108 151 грн., в тому числі за грудень 2018 року.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України, Верховного Суда та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, в межах нинішнього спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій позивача з його контрагентами, мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції тощо.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність це - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України зазначено, що постачання товарів це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до підпункту 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу вбачається, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з абзацом другим пункту 2.1 Положення № 88 господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Так, між ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» (покупець) та ТОВ «Балор Трейд» (постачальник) укладений договір поставки ТМЦ № 03/12/18-1 від 03 грудня 2018 року (т.1 а.с.104-107).

Відповідно до умов зазначеного договору поставки Продавець зобов`язується постачати Покупцю товар в асортименті та в строк згідно заявки, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Договору. Найменування (номенклатура, асортимент) кількість товару зазначається у рахунках фактурах та видаткових накладних.

В період грудня 2018 року на виконання умов договору № 03/12/18-1 від 03 грудня 2018 року на адресу позивача постачальник ТОВ «Балор Трейд» поставляє азбестовий шнур загального призначення (ШАОН-1) діаметр 8,0-10,0 мм, вироби гумові технічні морозостійкі, мастику герметизувальну нетверднучу "Гелан", Електроди діаметру 4 мм, марка Е55, болти будівельні з гайками та шайбами, труби сталеві зварні водогазопровідні з різьбою, чорні легкі неоцинковані, діам. 25мм, товщ.2,8мм; вентилятори ВУТ 200 В міні ЕС; вентилятори ВУТ 100 П міні; вентилятори ВУТ 600 ПВ ПЕ; глушники шуму вентиляційних установок трубчасті, із оцинк.ст., марка ГТК-1-1, діам,обичайки 125 мм; глушники шуму вентиляційних установок трубчасті, із оцинк.ст., марка ГТК-1-2, діам.обичайки 200 мм; глушники шуму вентиляційних установок трубчасті, із оцинк.ст., марка ГТК 1-3, діам.обичайки 250 мм; протипожежні клапани FKRS-EU з плавкою вставкою TROX TECHNIK cb.200 мм; протипожежні клапани FKRS-EU з плавкою вставкою TROX TECHNIK ф 250; протипожежні клапани FKRS-EU з плавкою вставкою TROX TECHNIK cb 125 мм; протипожежні клапани FKRS-EU з плавкою вставкою TROX TECHNIK cb 100 мм; хомути для кріплення повітроводів СТД 205; блочки; повітроводи з тонколистової оцинк.з неперервних ліній ст.,товщ.0,5 мм, діам.від 250 до 315 мм; трійники з оцинкованої сталі для з`єднання повітоопооводів 250x200 мм"; кріплення для трубопроводів [кронштейни, планки,хомути); відведення штамповані для повітроводів з оцинкованої сталі, діам.125мм; відведення штамповані для повітроводів з оцинкованої сталі, діам. 100мм; відведення штамповані для повітроводів з оцинкованої сталі, діам. 200мм; відведення штамповані для повітроводів з оцинкованої сталі, діам. 250мм; азбестовий шнур загального призначення [ШАОН-11, діаметр 8,0-10,0 мм; вироби гумові технічні морозостійкі; мастика герметизувальна нетверднуча "Гелан"; вердла кільцеві алмазні, діаметр 125 мм; свердла кільцеві алмазні, діаметр 160 мм; болти будівельні з гайками та шайбами; повітроводи із тонколистової оцинк., 3 неперервних ліній ст., товщ.0,5 мм, круглі, діам. до 200мм; трійники з оцинкованої сталі для з`єднання повітропроводів 250x200 мм"; припливно-витяжна установка (ВУТ 300 В мини); решітка вентиляційна (Анемостат)АМ125 ВРФ Н; решітка вентиляційна (Анемостат)АМ 200 ВРФ Н; глушники шуму вентиляційних установок трубчасті, із кооозійностійкої сталі. діам.обичайки 125мм; дефлектори у зібраному вигляді із кооозійностійкої сталі, діам. патрубка 125мм; зонти вентиляційних систем круглі із корозійностійкої сталі, марка ЗК200, діам. шахт 200 мм; протипожежний клапан з плавкою вставкою в обичайки із корозійностійкої сталі, діам. обичайки 125 м; кронштейни для кріплення І поипливно-витяжної установки; грати штамповані нерегульовані, марка ОРГ, розмір 200x200 мм; повітроводи класу Н з тонколистової корозійностійкої сталі товщ.0,5 мм, діам.125мм; повітроводи класу Н з тонколистової корозійностійкої сталі, товщ. 0,5 мм, діам.200мм; повітроводи класу Н з тонколистової корозійностійкої сталі, товщ.0,5 мм, діам. 125мм, з утепленням; кріплення для повітроводів на фасаді [кронштейни, планки, хомути], діам. хомута 200мм; кріплення для повітроводів на фасаді [кронштейни, планки, хомути], діам. хомута 125мм; дросель-кпапани в обичайці із тонколистової корозійностійкої сталі, круглі, діам. 125 мм; грати воздухозабірні з корозійностійкої сталі, діам. патрубка 125мм; відведення штамповані для повітроводів з кооозійностійкої сталі, діам. 125мм; трійники штамповані для повітроводів з кооозійностійкої сталі, діам. 125x125мм; відведення штамповані для повітроводів з корозійностійкої сталі двустінні (НЖ-ОЦ) з утепленням; відведення штамповані для повітроводів з кооозийностійкої сталі, діам. 200мм; трійники штамповані для повітроводів з корозійностийкої сталі, діам. 200x200мм; азбестовий шнур загального призначення ШАОН-1. діаметр 8.0-10,0 мм; вироби гумові технічні морозостійкі; стрічка сталева пакувальна, м`яка, нормальної точності 0.7х (20-50) мм; мастика герметизувальна нетверднуча "Ґелан"; дріт сталевий низьковуглецевий різного призначення чорний, діам. 6,0-6,3 мм; дріт сталевий низьковуглецевий загального призначення, діам.0,8 мм; дріт сталевий низьковуглецевий загального призначення, діам. 2 мм; свердла кільцеві алмазні, діаметр 125 мм.

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, зазначених правовідносин.

Станом на час вчинення правочину за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Балор Трейд» зареєстровано в установленому порядку.

На підтвердження виконання правочину поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи:

- рахунки-фактури: №СФ-0000067 від 17.12.2018; №СФ-0000068 від 17.12.2018; №СФ-0000069 від 17.12.2018; №СФ-0000070 від 18.12.2018; № СФ-0000071 від 18.12.2018; № СФ-0000072 від 18.12.2018; № СФ-0000073 від 19.12.2018; № СФ-0000074 від 19.12.2018; № СФ-0000075 від 19.12.2018; № СФ-0000076 від 20.12.2018; №СФ-0000077 від 20.12.2018; № СФ-0000078 від 20.12.2018; №СФ-0000079 від 21.12.2018; №СФ-0000080 від 21.12.2018; № СФ-0000081 від 21.12.2018; №СФ-0000082 від 21.12.2018; №РН-0000082 від 21.12.2018; №СФ-0000083 від 24.12.2018; №СФ-0000084 від 24.12.2018; №СФ-0000085 від 24.12.2018; №СФ-0000086. від 24.12.2018; №СФ-0000087 від 26.12.2018; №СФ-0000088 від 26.12.2018; №СФ-0000089 від 26.12.2018; № СФ-0000090 від 26.12.2018; №СФ-0000091 від 27.12.2018; №СФ-0000187 від 27.12.2018; №СФ-0000093 від 28.12.2018; №СФ-0000094 від 28.12.2018; №СФ-0000189 від 28.12.2018;

- видаткові накладні: №РН-0000067 від 17.12.2018; №РН-0000068 від 17.12.2018; №РН-0000069 від 17.12.2018; №РН-0000070 від 18.12.2018; №РН-0000071 від 18.12.2018; №РН-0000072 від 18.12.2018; №РН-0000073 від 19.12.2018; №РН-0000074 від 19.12.2018; №РН-0000075, від 19.12.2018; № РН-0000076 від 20.12.2018; №РН-0000077 від 20.12.2018; №РН-0000078 від 20.12.2018; №РН-0000079 від 21.12.2018; №РН-0000080 від 21.12.2018; № РН-0000081 від 21.12.2018; №РН-0000083 від 24.12.2018; №РН-0000084 від 24.12.2018; №РН-0000085 від 24.12.2018; №РН-0000086 від 24.12.2018; №РН-0000087 від 26.12.2018; №РН-0000088 від 26.12.2018; №РН-0000089. від 26.12.2018; №РН-0000090 від 26.12.2018; №РН-0000091 від 27.12.2018; №РН-00000187 від 27.12.2018; №РН-0000093 від 28.12.2018; №РН-0000094 від 28.12.2018; №РН-0000189 від 28.12.2018;

- довіреності на отримання ТМЦ: №21 від 17.12.2018; №24 від 17.12.2018; №31 від 17.12.2018; №35 від 18.12.2018; №36 від 18.12.2018; №37 від 18.12.2018; №38 від 19.12.2018; №39 від 19.12.2018; №40 від 19.12.2018; № 42 від 20.12.2018; №43 від 20.12.2018; №44 від 20.12.20184; №45 від 21.12.2018; №46 від 21.12.2018; № 47 від 21.12.2018; №48 від 21.12.2018; №49 від 24.12.2018; №50 від 24.12.2018; №51 від 24.12.2018; №52 від 24.12.2018; №55від26.12.2018;№56від26.12.2018;№57від26.12.2018;№58 від 26.12.2018; №59 від 27.12.2018; №60 від 27.12.2018; №61 від 27.12.2018; №62 від 28.12.2018; №63 від 28.12.2018;

- податкові накладні: №67 від 17.12.2018; №68 від 17.12.2018; №69 від 17.12.2018; №70 від 18.12.2018; №71 від 18.12.2018; №72 від 18.12.2018; №73 від 19.12.2018; №74 від 19.12.2018; №75 від 19.12.2018; №76 від 20.12.2018; №77 від 20.12.2018; №78 від 20.12.2018; №79 від 21.12.2018; №80 від 21.12.2018; №81 від 21.12.2018; №82 від 21.12.2018; №83 від 24.12.2018; №84 від 24.12.2018; №85 від 24.12.2018; №86 від 24.12.2018; №87 від 26.12.2018; № 88 від 26.12.2018; №89 від 26.12.2018; №90 від 26.12.2018; №91 від 27.12.2018; №187 від 27.12.2018; № 93 від 28.12.2018; № 94 від 28.12.2018; № №189 від 28.12.2018;

- товарно-транспортні накладні: №42 від 17.12.2018; №43 від 17.12.2018; №44 від 17.12.2018; №46 від 18.12.2018; №47 від 18.12.2018; №48 від 18.12.2018; №49 від 19.12.2018; №50 від 19.12.2018; №51 від 19.12.2018; №53 від 20.12.2018; №54 від 20.12.2018; №55 від 20.12.2018; №57 від 21.12.2018; №58 від 21.12.2018; №59 від 21.12.2018; №60 від 21.12.2018; №72 від 24.12.2018; №73 від 24.12.2018; №74 від 24.12.2018; №75 від 24.12.2018; №79 від 26.12.2018; №80 від 26.12.2018; №81 від 26.12.2018; №82 від 26.12.2018; №85 від 27.12.2018; №87 від 27.12.2018; №88 від 28.12.2018; №89 від 28.12.2018; №90 від 28.12.2018;

- журнал-ордер і відомість по рахунку 631 Розрахунки вітчизняними постачальниками за 01.12.2018 - 01.02.2019;

- картка рах.631 за 10.01.2019 (т.1 а.с.200-250, т. 2 а.с.1-134).

Вказані обставини фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Балор Трейд» були відображені у бухгалтерському обліку. ТМЦ було оприбутковано на центральний склад, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку 631, 201 за грудень 2018 року.

Придбані ТМЦ були використані при виконанні договору підряду, укладених з Департаментом охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації №№ 29,30 від 10.09.2018 при капітальному ремонті амбулаторії загальної практики сімейної медицини, гаража смт. Зарічне КЗ «Лиманський ЦПМСД ім. М.І. Лядукіна» та відображено в бухгалтерському обліку. Дана обставина також підтверджується наданими проектно-кошторисною документацією, та актами виконаних робіт за формою КБ-2 (т.3 а.с.8-250, т.4 а.с.1-45).

Видаткові накладні містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції. Отже, дані документи підтверджують реальність здійснення операцій та дають всі законні підстави для визнання такої господарської операції.

Щодо позиції контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ТОВ «Балор Трейд» та його постачальників ТОВ «АППЕРКОТКРОСС» (), ТОВ «ДЕВЛАТ» (), ТОВ «ЗАВГАР» (), ТОВ «Кейнконсалт» () не можливо підтвердити реальність здійснення операцій з постачання ТМЦ від ТОВ «Балор Трейд», дані операції не спричиняють реального настання правових наслідків, апеляційний суд зазначає таке.

Вказане твердження відповідача-1 є припущенням, ніяких документів на підтвердження таких доводів податковим органом до матеріалів справи не надано. Крім того, позивач не повинен слідкувати за тим, як його контрагенти отримують ТМЦ та послуги від інших суб`єктів господарювання. До того ж позивач безпосередньо не мав відносин із наведеними вище суб`єктами господарювання, а положення податкового законодавства не пов`язують право платника на податковий кредит та витрати з повнотою відображення безпосереднім контрагентом чи контрагентами по ланцюгу у своїй податковій звітності відповідних господарських операцій, з фактичною сплатою такими контрагентами необхідних сум податків до бюджету. Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Зворотне призвело б до неправомірного покладення на платника тягаря відповідальності за дії третіх осіб у багатостадійному господарському обороті.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, що прийняті в справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами. Зокрема, зазначено, що платник податку на додану вартість не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо такий платник не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Аналогічна правова позиція щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності платника податків міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 в справі № 816/809/17.

Поставлені ТОВ «Балор Трейд» ТМЦ використані позивачем у власній господарській діяльності, про що свідчать надані бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції «Балор Трейд» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.12-42).

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за грудень 2018 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «Балор Трейд».

Щодо взаємовідносин ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» та ТОВ «Термінал Альянс».

Між позивачем та ТОВ «Термінал Альянс» укладено договір поставки № 191218 від 19.12.2018 (т. 2 а.с.135-136).

Відповідно до умов зазначеного договору поставки Продавець зобов`язується постачати Покупцю товар в асортименті та в строк згідно заявки, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Договору. Найменування (номенклатура, асортимент) кількість товару зазначається у рахунках фактурах та видаткових накладних.

На виконання умов якого ТОВ «Термінал Альянс» поставлено: шпалери "BRAVO" тип 500 виробництва "АртГранд"; шпалери "BRAVO" тип 502 виробництва "АртГранд"; шпалери "BRAVO" тип 503 виробництва "АртГранд"; шпалери "BRAVO" тип 504 виробництва "АртГранд"; шпалери "BRAVO" тип 505 виробництва "АртГранд"; шпалери "BRAVO" тип 517 виробництва "АртГранд"; шпалери Версаль" категорія 17; шпалери "Версаль" категорія 2; шпалери "Версаль" категорія 3; шпалери "Версаль" категорія 4; арка Люкс ПВХ Делюкс каштан; дверне полотно "Вензель 600 глухе; дверне полотно "Вензель 700 глухе; дверне полотно "Вензель" 800 глухе; дверне полотно "Класік" 600 +скло; дверне полотно "Класік" 600 глухе; дверне полотно "Класік" 700 глухе; дверне полотно "Класік" 800 глухе; дверне полотно "Класік 900 +скло; дверне полотно "Класік" 900 глухе; дверне полотно "Овал" 800 глухе; дверне полотно Екошпон "Бора" 800 вільха 3D +Р1; дверне полотно Екошпон "Бора" 800 горіх 3D +Р1; дверне полотно Екошпон "Віола" 800 сандал +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 600 вільха 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 600 горіх 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 600 дуб перлинний +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 600 кедр +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 700 вільха 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 700 сандал +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 800 венге DeWild +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 800 вільха 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 800 горіх 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 800 дуб перлинний +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 800 кедр +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 800 ясень патина +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія" 900 вільха 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Гармонія 900 горіх 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 600 венге DeWild +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 600 дуб перлинний +СКЛО; дверне полотно Екошпон "Глорія" 600 кедр +СКЛО; дверне полотно Екошпон "Глорія" 600 сандал +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 600 ясень патина +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 700 венге DeWild +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 700 дуб перлинний +СКЛО; дверне полотно Екошпон "Глорія" 700 сандал +сило; дверне полотно Екошпон "Глорія" 700 ясень патина +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 800 дуб перлинний +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія 800 сандал +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 800 ясень патина +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 900 венге DeWild +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 900 сандал +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 900 ясень патина +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 600 горіх 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 800 вільха 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Глорія" 800 горіх 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Діва" 600 вільха 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Діва" 600 горіх 3D +скло; дверне полотно Екошпон "Діва" 600 кедр +скло; дверне полотно Екошпон "Діва" 600 сандал +скло; накладка NS Z55-PZ/R0101-CP; накладка NS Z55-PZ/R0101-CP premium; гакладка NS Z55-PZ/R0101-PB; плінтус МДФ ПВХ Делюкс ясень (2400x70x16 мм); плінтус МДФ прямокут, ПВХ Делюкс grey (2400x70x16 мм); плінтус МДФ прямокут. ПВХ Делюкс бук попелястий (2400x70x16 мм); плінтус МДФ прямокут. ПВХ Делюкс каштан (2400x70x16 мм); плінтус МДФ прямокут. ПП Преміум антрацит (2400x70x16 мм); плінтус МДФ прямокут. ПП Преміум білий матовий (2400x70x16 мм); плінтус МДФ прямокут. ПП Преміум капучино (2400x70x16 мм).

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент зазначених правовідносин.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Термінал Альянс» () зареєстровано в установленому порядку.

На підтвердження виконання правочину поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи:

- видаткові накладні: №626 від 19.12.2018; №627 від 19.12.2018; №628 від 21.12.2018; №629 від 27.12.2018; №630 від 27.12.2018; №631 від 28.12.2018; №634 від 29.12.2018; №632 від 29.12.2018; №633 від 29.12.2018; №53 від 19.12.2018; №54від 19.12.2018; №55 від 21.12.2018; №56 від 27.12.2018; №57 від 27.12.2018; №58 від 28.12.2018; №59 від 29.12.2018; №60 від 29.12.2018;

- товарно-транспортні накладні: №215 від 19.12.2018; №216 від 19.12.2018; №218 від 21.12.2018; №230 від 27.12.2018; №231 від 27.12.2018; №232 від 28.12.2018; №233 від 29.12.2018; №234 від 29.12.2018; №235 від 29.12.2018;

- платіжні доручення: №945 від 27.01.2019; №979 від 16.01.2019; №991 від 22.01.2019; №1012 від 01.02.2019;

- довіреності на отримання ТМЦ: №22 від 19.12.2018; №23 від 19.12.2018; №25 від 21.12.2018; № 27 від 27.12.2018; № 28 від 27.12.2018; № 28 від 28.12.2018; №31 від 29.12.2018; №32 від 29.12.2018; №33 від 29.12.2018;

- податкові накладні: №53 від 19.12.2018; №54 від 19.12.2018; №55 від 19.12.2018; №56 від 27.12.2018; №57 від 27.12.2018; №58 від 28.12.2018; №59 від 29.12.2018; №60 від 29.12.2018; №61 від 29.12.2018;

- актів прийому-передачі продукції (товару) б/н 7 шт.;

- копія журналу-ордеру і Відомість по рахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками за 01.12.2018 - 01.02.2019 (т. 2 а.с.135-201).

Вказані обставини фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Термінал Альянс» були відображені у бухгалтерському обліку. ТМЦ було оприбутковано на центральний склад, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку 631, 201 за грудень 2018 року.

Придбані ТМЦ були використані при виконанні договору підряду, укладених з Департаментом охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації №№ 29,30 від 10.09.2018 при капітальному ремонті амбулаторії загальної практики сімейної медицини, гаража смт. Зарічне КЗ «Лиманський ЦПМСД ім. М.І. Лядукіна» та відображено в бухгалтерському обліку. Дана обставина також підтверджується наданими проектно-кошторисною документацією, та актами виконаних робіт за формою КБ-2 (т.3 а.с.8-250, т.4 а.с.1-45).

За наслідками господарської операції ТОВ «Термінал Альянс» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.12-42).

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту грудня 2018 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «Термінал Альянс».

Видаткові накладні містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, отже дані документи підтверджують реальність здійснення операцій та дають всі законні підстави для визнання такої господарської операції.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що доводи відповідача-1 про те, що сам факт того, що постачальник позивача ТОВ «Термінал Альянс» фігурує в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення є доказом протиправного формування податкового кредиту, з огляду на необґрунтованість належності цього конкретного доказу для підтвердження заперечень в розумінні частини третьої статті 73 КАС України.

Доказове значення має виключно вирок в кримінальній справі, що набрав законної сили.

Не подано відповідачем-1 і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальників, як-от: пояснень посадової особи щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваного суб`єкта господарювання, судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 809/1139/17 та від 26 червня 2018 року № 808/2360/17.

Стосовно невдповідностей первиних документів, що доводить податковий орган, як довід правомірності Спірного податкового повідомлення-рішення, апеляційний суд виходить з такого.

Як вбачається з наявних в матеріалах спраи доказів, видаткові накладні містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, а наведені відповідачем-1 недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, отже дані документи підтверджують реальність здійснення операцій та дають всі законні підстави для визнання такої господарської операції.

Самі по собі документи, що підтверджують якість придбаного товару, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів платнику податку, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам, а відтак ґрунтувати на цьому висновок про «безтоварність» операції є недоцільним.

Податковий орган не навів норму діючого законодавства, відповідно до якої ставиться вимога щодо обов`язковості сертифікації придбаних позивачем ТМЦ.

Крім того, в Договорі з контрагентом, передбачені умови визначення кількості, асортименту та ціни продукції у видаткових накладних, які за цією умовою являються частиною Договору.

Так, ГУ ДФС у Донецькій області не надано доказів визнання недійсним у судовому порядку договору з контрагентом.

Враховуючи, що розглянуті видаткові накладні містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, такі документи підтверджують реальність здійснення операцій та дають всі законні підстави для визнання такої господарської операції.

Статею 44 ПК України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Так, відповідно до п.44.1 ст. 44 Кодексу для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподатковування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення ); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку ); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, зв`язаних з вирахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Згідно п.44.2 ст.44 ПК України визначено, що платники податку, які відповідно до Закону № 996-XIV застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно ст. 1 Закону № 996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, серед яких превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Положення № 88, визначає, що первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити, визначені п. 2.4 Положення: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства; зміст і обсяг господарської операції, одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Форми облікових регістрів, порядок записів у них, обробка і використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування.

Відповідно до п. 3.7 Положення інформація про господарські операції підприємства за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься в згрупованому вигляді в бухгалтерські звіти, порядок складання яких установлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону № 996-XIV фінансова звітність підприємства складається на підставі даних бухгалтерського обліку і підписується керівником і бухгалтером підприємства.

Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ і суб`єктів малого підприємництва) складається з: балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до звітів.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростоване відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ позивачем надані до матеріалів справи документи бухгалтерського та податкового обліку, а саме, договори поставки та укладені з ТОВ «Термінал Альянс» та ТОВ «Балор Трейд» та видаткові накладні, троварно-транспортні накладні, податкові накладні, що є підтвердженням реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ (т.1 а.с.198-250, т.2 а.с.1-201, т.3 а.с.8-250, т.4 а.с.1-61).

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що надані позивачем документи на підтвердження здійснення господарської операцій за договорами поставки ТОВ «Термінал Альянс» та ТОВ «Балор Трейд» відповідають наведеним вище вимогам до первинних документів, в тому числі нормам Закону № 996-XIV.

Крім того, основним видом діяльності ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» є здійснення будівельних робіт та саме для використання у виробничому процесі придбавалися матеріали, придбані у ТОВ «Термінал Альянс» та ТОВ «Балор Трейд» для виконання будівельних робіт за укладеними договорами підряду.

Всі правочини із зазначеними контрагентами позивачем укладені між правоздатними і дієздатними юридичними особами, не суперечать закону, їх предметами є речі, що не обмежені в цивільному обороті, а сторони під час здійснення господарських операцій мали правовий статус платників ПДВ, що зокрема підтверджується даними, розміщеними на офіційному сайті ДФС України «Електронний кабінет платника податків»: https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/reestr.jspx.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 зазначеного Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру таких відомостей, як, зокрема, про відсутність (наявність) заборгованості із сплати податків і зборів тощо.

В свою чергу, статтею 10 цього Закону визначено, що якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. А частина 3 цієї статті визначає, якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

До того ж, судова практика за даними питаннями виходить з презумпції добросовісності платника, яка підтримує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника. Тобто, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами.

При цьому, для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов`язковому порядку необхідно з`ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з`ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (чинна назва Реєстру - Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Відповідачем-1 не надано доказів щодо наявності відомостей про скасування свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість підприємств-контрагентів ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» чи визнання їх недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання відповідних договорів.

Як вже було констатовано апеляійним судом вище, станом на дату укладення і виконання угод з контрагентами, ці суб`єкти господарювання були зареєстровані у передбаченому законодавством порядку і були платниками ПДВ, тобто вони мали спеціальну податкову та цивільну правосуб`єктність.

Крім того, вказані правочини за спірний період не визнавався недійсним у судовому порядку.

Щодо недоліків наданих товарно-транспортних накладних та, як наслідок, відсутність факту перевезення придбаних товарів, слід зазначити таке.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Податковий кодекс містить чіткі, прямі правові норми відповідно до яких підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна (пп. 201.10 ПК України), яка засвідчує факт придбання платником податку товарів (пп. 198.3 ПК України), отже Кодекс не містить норм, які б встановлювали додаткову необхідність підтвердження сум, включених до складу податкового кредиту будь-якими іншими документами, окрім податкової накладної, яка повинна містити обов`язкові реквізити, визначені пп.201.1 ст. 201 Кодексу.

Верховний Суд в постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 815/2578/16 зазначив, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Наявність або відсутність окремих документів, таких як товарно-транспортні накладні, а так само помилки у їх оформленні не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції.

Колегія суддів вважає також за необхідне зауважити, що товаросупроводжувальний документ, на дефектність якого посилається податковий орган, в цій справі, не може слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладеної угоди позивача з його контрагентом, оскільки такі документи не можуть однозначно стверджувати про наявність таких фактів, з урахуванням тієї обставини, що правовідносини між господарюючими суб`єктами не пов`язані в сфері транспортування, так як основна їх мета це купівля-продаж товару.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 806/8289/13-а.

За таких обставин, відповідачем не надано належних доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності, отримані позивачем товари були використані в межах господарської діяльності позивача.

Отже, у даному випадку позивачем надано достатній об`єм документів, на підставі яких можливо зробити висновок про зв`язок витрат на оплату вартості та віднесення таких сум до податкового кредиту, придбаних у ТОВ «Термінал Альянс» та ТОВ «Балор Трейд» товарно-матеріальних цінностей із господарською діяльністю позивача.

Відповідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного ( податкового) періоду, визначена згідно з розділом п`ять цього Кодексу.

Згідно вимог п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредитувважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктами 201.4, 201.7 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна складається в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця. У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць. Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку,що відносяться до податкового кредиту.

Виникнення у ТОВ «БК «ДОНМЕГАСТРОЙ» права на формування податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ТОВ «Термінал Альянс» та ТОВ «Балор Трейд» підтверджено відповідними податковими накладними. Податкові накладні позивач включив до Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за відповідний період. В акті перевірки немає жодного зауваження податкового органу щодо правильності оформлення податкових накладних.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, ПК України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов`язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

Згідно ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява №803/02, «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №1991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03) визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг знати. Добросовісний платник не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Також, у справі «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), Європейський суд з прав людини у п. 38 рішення зазначив: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, які здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду, стосовно загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які вказували б на те, що заявник був безпосередньо залучений в такі зловживання».

Перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає дотримання «справедливого балансу» між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Після проведення відповідної оцінки, Європейський суд з прав людини визнав, що «справедливий баланс» не дотримується, коли платника ПДВ позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування при відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, або доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників. Відповідно, Суд констатував факт порушення статті 1 Протоколу №1, якою гарантується право на мирне володіння майном. Право на податковий кредит фактично прирівнюється до права власності на майно платника податків, відшкодування якого останній правомірно очікує від податкового органу.

Таким чином, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак в порушення вимог чинного законодавства, податковою інспекцією таких доказів не наведено та не представлено, а реальність виконання господарських операцій, на підставі яких підприємством сформовано податковий кредит, не спростовано.

В діях позивача як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість висновку про заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 108 151 грн.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі розгляду справи ГУ ДПС у Донецькій області - суб`єктом владних повноважень доказів, крім тих, що містяться у матеріалах справи, не надано, відомостей про наявність інших доказів, які могли б бути витребувані судом, відповідачем не надано.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування та, як наслідок протиправність Спірного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду про задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача-1, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, з огляду на що підстави для скасування ухваленого у цій справі рішення відсутні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року справі у справі № 200/12160/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення 04 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. В. Гайдар

Т. Г. Гаврищук