Справа № 265/7643/19
Суддя: Шиян В. В.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7643/19
Провадження №2-а/265/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шиян В.В.,

за участю секретаря Себко Г.Л,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 3 роти 2 Управління патрульної поліції в Донецький області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

за участю сторін адміністративного провадження:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дудіра І.І.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову посилався на ті обставини, що 28 липня 2019 року, поліцейським роти 2 батальйону № 3 УПП в Донецький області було прийнято постанову ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Суть правопорушення в постанові зазначена як проїзд перехрестя вулиці К. Либнехта в Центральному районі міста Маріуполя, на забороняючий червоний з жовтим сигнал світлофору, чим було порушено п.8.7.3 є ПДР України. Позивач ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах зазначав, що 28 липня 2019 року він рухався по вулиці Куїнджи в Центральному районі міста Маріуполя. На перехресті з вулицею Миколаївською, він зупинився на заборонений ( червоний) сигнал світлофору. Після того, як червоний сигнал світлофору змінився на жовтий, він розпочав рух та повернув на вулицю Миколаївську, де був зупинений працівниками поліції. Оскільки він не порушував правила дорожнього руху, а жовтий сигнал світлофору дозволяє рух, то вважає, що працівниками поліції не законно було складено постанову, та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Також під час винесення постанови, копію постанови йому вручено не було, про накладення штрафу він дізнався тільки 25 жовтня 2019 року у виконавчій інспекції, у зв`язку з чим просить суд поновити йому строк для звернення до суду, та скасувати постанову ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 4 листопада 2019 року, провадження по справі було відкрито, справа призначена до розгляду в спрощеного провадженні.

27 листопада 2019 року, від представника відповідача, на адресу суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач заперечував проти скасування постанови ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року, оскільки позивач ОСОБА_1 розпочав рух на заборонено світло світлофору. На підтвердження зазначеного факту, до відзиву було долучено ДВД Диск з записом порушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на задоволення його позовної заяви. В обґрунтування своїх вимог, пояснив, що 28 липня 2019 року він рухався по вулиці Куінджи в Центральному районі міста Маріуполя. Зупинився на перехресті з вулицею Миколаївською на заборонене світло світлофору. Оскільки він дуже поспішав, то як тільки червоне світло почало блимати, він розпочав рух ( поворот направо), оскільки розумів, що одразу за червоним світлом світлофору загориться жовте, а потім і зелене. При повороті направо, він нікому перешкоди не чинив, аварійної ситуації не створював. Копію постанови він не отримував, оскільки в нього не було часу її чекати. При цьому під час складення постанови він зазначив адресу свого проживання, та розраховував, що працівники поліції пришлють йому за вказаною адресою копію постанови, однак цього зроблено не було. Про накладення на нього адміністративного стягнення, він дізнався лише 25 листопада 2019 року, коли звернувся до виконавчої служби. Просить суд поновити йому строк для звернення до суду, та скасувати постанову як незаконну.

Представник відповідача Дудіра І.І. діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти скасування постанови. В обґрунтування заперечень пояснив, що правопорушення було зафіксовано на відео, де чітко видно, що ОСОБА_1 розпочав рух на червоне світло світлофору. Копія постанови надсилалася позивачу рекомендованим листом на адресу яка була ним зазначена як адреса проживання, але лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Права були всі роз`яснені ОСОБА_1 , і він в своїй позовній заяві не посилався на ті обставини, що йому працівниками поліції під час складення постанови не було роз`яснено його процесуальні права. Під час складення постанови ОСОБА_1 заперечував сам факт порушення ПДР, що не відповідало дійсності. Щодо зазначення в постанові місця вчинення правопорушення вулиці К.Либнехта ( Митрополитська) замість вулиці Миколаївської, то під час складення постанови виникла технічна помилка ( описка). Правопорушення зафіксовано на вулиці Миколаївської, постанова складалася на вулиці Миколаївської. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Суд, вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВОЛЬВО 460, державний номер НОМЕР_1 , на вулиці Митрополитська ( К.Либнехта) керуючи транспортним засобом виїхав на перехрестя та проїхав його на забороняючий червоний поєднаний з жовтим сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 є ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.2 ст.122 КпАП України.

Згідно постанови серії ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року, на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

При цьому, в постанові зазначено місце розгляду справи, як вулиці Миколаївська, 62 міста Маріуполя.

Відповідно до п. 8.7.3є ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: поєднання червоного та жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу світлофору.

Частиною 2 статтею 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 258 КпАП України, органи Національної поліції України звільнено від обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КпАП України, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з відео з нагрудних камер працівника поліції, яке міститься на ДВД диску, водій ОСОБА_1 зупинився на перехресті вулиці Куінджи та вулиці Миколаївської в Центральному районі міста Маріуполя на заборонений ( червоний) сигнал світлофору. Але в подальшому розпочинає рух на червоне світло світлофору, та закінчує правий поворот на поєднанні червоного та жовтого сигналу світлофору. Таким чином суд приходить до висновку, що водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 8.7.3 є ПДР України.

В судовому засіданні було досліджено постанову ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року, в якій зазначено , що водій ОСОБА_1 відмовився від отримання копії постанови, що в свою чергу не оспорюється позивачем в судовому засіданні. За його поясненнями він дуже поспішав, у зв`язку з чим у нього не було часу для очікування доки працівники поліцію складуть постанову.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не ставилося питання щодо не роз`яснення йому процесуальних прав під час складення постанови ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року, а тому суд не розглядає зазначене питання.

Щодо зазначення в постанові ЕАВ № 1371405 від 28 липня 2019 року іншого місця вчинення адміністративного правопорушення, замість вулиці Миколаївської зазначено вулицю Митрополитську в місті Маріуполі, то суд розглядаючи зазначене питання виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначене порушення вимог статті 283 КУпАП відповідачем при притягненні до адміністративної відповідальності позивача не заперечується, проте зазначається про наявність описки щодо визначення місця вчинення адміністративного правопорушення, (за схожістю назв, і близького розташування зазначених вулиць) .

Позивачем ОСОБА_1 не заперечується той факт, що подія правопорушення відбулася саме на вулиці Миколаївської в місті Маріуполі, що підтверджено, в тому числі, і відеозаписами.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та обставин справи, дають суду підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, (місця вчинення адміністративного правопорушення), не спростовує порушення позивачем вимог підпункту "є" пункту 8.7.3 Правил Дорожнього руху, та є опискою.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі N 537/1214/17 (провадження N К/9901/17897/18) та в постанові Верховного Суду у справа N 459/1801/17 (провадження N К/9901/21710/18)

Оскільки в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, і не спростовується поясненнями самого водія ОСОБА_1 , відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

В позові водій ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки він отримав копію оскаржуваної постанови лише 25 жовтня 2019 року.

Відповідно до ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтями 287, 289 КпАП України, передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2019 року, на місці складення постанови, водію ОСОБА_1 не було вручено постанову про накладення адміністративного стягнення ( відмова від отримання, що не спростовується самим водієм ОСОБА_1 ). Копія постанови надіслана водію ОСОБА_1 за вказаною ним адресою (місцем його проживання), позивачем отримана не була, тому суд приймає доводи позивача, що тільки 25 жовтня 2019 року ним було отримано копію постанови. Підтверджень на спростування зазначеного твердження суду надано не було, у зв`язку з чим суд вважає за можливе поновити строки звернення до суду, але вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної заяви по суті.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 3 роти 2 Управління патрульної поліції в Донецький області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: