Справа № 640/8027/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2020 року місто Київ №640/8027/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до про Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - Шолудько О.М.,

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 січня 2020 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просить суд (позовні вимоги в редакції від 30.05.2019):

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 про звільнення зі служби цивільного захисту підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій;

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 № 59 в частині про звільнення зі служби цивільного захисту підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік до Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату) за пунктом 183, 173, 176 підпунктом 4 (у зв`язку з скороченням штатів);

- визнати протиправним дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій в штаті № 87/13 Мобільного рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій на посаду - Заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій в штат №87/23 Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій» (мирного часу);

- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій;

- стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 50 000 грн. моральної шкоди.

Позивачем при обґрунтуванні позовних вимог вказано на те, що наказом Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 «Про звільнення зі служби цивільного захисту» та Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 «Про звільнення із служби цивільного захисту» протиправно звільнено підполковника цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій у запас Збройних Сил України, а Державною служби України з надзвичайних ситуацій, в свою чергу, протиправно відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з посади.

Позивачем наголошено на тому, що відповідачем не було дотримано встановленого законодавством порядку звільнення працівника за скороченням штату, оскільки скорочення самого штату не здійснювалось та зазначено, що відповідачем порушені трудові гарантії позивача, у зв`язку з чим повинні бути відновлені шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді. Так, позивачем вказано на те, що у відповідача не було правових підстав для винесення наказу від 19.12.2018 №551 про звільнення та зарахування у розпорядження керівника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій та у подальшому здійснювати звільнення позивача зі служби шляхом винесення наказу від 07.02.2019 №59 та наказу від 02.04.2019 №145, адже в Наказі Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» відсутні пункт про скорочення посад чи посади, більш того здійснення організаційно - штатних заходів повинно відбуватися з дотриманням вимог чинного законодавства. Позивач вважає, що в структурі Державної служби України з надзвичайних ситуацій відбулися організаційно-штатні зміни, при цьому штат в Мобільному рятувальному центрі не скоротився, посаду, яку обіймав позивач, не було скорочено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2019, прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/8027/19 та запропоновано відповідачу у встановлений судом строк надати відзив на позовну заяву.

Представником Державної служби України з надзвичайних ситуацій 04.07.2019 через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва подано клопотання про розгляд справи №640/8027/19 в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування вказаної вище заяви, представником відповідача зазначено, що дана справа потребує детального розгляду по суті та з`ясування всіх обставин, зокрема щодо вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, визначення обсягу та характеру доказів у справі, в тому числі для вирішення питання про призначення експертизи та виклику свідків.

Також, від представника відповідача 04.07.2019 до суду надійшла заява про залучення в якості співвідповідача - Мобільний рятувальний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Від представника позивача 12.07.2019 через канцелярію суду надійшло клопотання про витребування доказів з відповідача з метою об`єктивного розгляду даної адміністративної справи.

Представником Державної служби України з надзвичайних ситуацій 12.07.2019 через канцелярію суду подано заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, оскільки, позов подано з пропуском строку звернення до суду.

Також, представником Державної служби України з надзвичайних ситуацій 12.07.2019 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позов в повному обсязі, оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідачем вказано на те, що позивач не перебував у трудових з відносинах з Державною службою України з надзвичайних ситуацій як працівник, а проходив службу цивільного захисту (прийняв присягу служби цивільного захисту), він за своїм правовим статусом належить до кола осіб, правовідносини з якими регулюються нормами спеціального законодавства та ОСОБА_1 як підполковнику служби цивільного захисту було відомо про порядок, умови проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов`язки, зокрема, в частині прийняття/звільнення на службу/зі служби цивільного захисту, переміщення, виведення у розпорядження, звільнення у зв`язку із організаційно-штатними заходами, соціальний захист тощо.

Так, відповідачем наголошено, що сфера дії законодавства про працю не поширюється на осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту, військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, а також деяких інших осіб, які не мають статусу працівників по трудовому законодавству та в даних спірних правовідносинах, які виникли між Державною службою України з надзвичайних ситуацій та позивачем стосовно виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід керуватися Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі Положення №593), постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 №623, а не Кодексом законів про працю України та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Крім того, відповідачем вказано на те, що наказ від 02.04.2019 №145 «Про звільнення зі служби цивільного захисту» прийнято Мобільним рятувальним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту у спеціальному званні - підполковник служби цивільного захисту на посаді заступника начальника центру з оперативного реагування саме в Мобільному рятувальному центрі швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Відповідачем наголошено, що лише після виходу позивача з лікарняних та відпустки, Мобільним рятувальним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій з метою недопущення порушення прав позивача на період його тимчасової непрацездатності, видано оскаржуваний наказ від 02.04.2019 №145 про виключення його з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до пункту 12 Положення №593 та здійснено всі розрахунки, передбачені законодавством, про що позивачу достеменно відомо.

Зокрема, Державною службою України з надзвичайних ситуацій наголошено, що підстави для визнання незаконним та скасування наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 «Про звільнення із служби цивільного захисту» в частині звільнення зі служби цивільного захисту ОСОБА_1 відсутні, а доводи позивача щодо його незаконності необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи. Так, відповідачем вказано на те, відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» скасовано штат №87/13 Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та затверджено новий штат №87/23 та структуру Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Відповідно до вимог зазначеного наказу, Мобільним рятувальним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій неодноразово вживалися заходи щодо ознайомлення позивача з зазначеним наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694, що підтверджується актом від 06.12.2018 про відмову ознайомлення з повідомленням від 06.12.2018 №3364 про скорочення посади, аркушем бесіди з ОСОБА_1 щодо проведення організаційно-штатних заходів в Мобільному рятувальному центрі швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 06.12.2018, актом від 06.12.2018 про відмову від ознайомлення з аркушем бесід від 06.12.2018. Також, Мобільним рятувальним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій листом від 06.12.2018 №3364 було повідомлено позивача про його можливе вивільненні протягом 2 місяців та запропоновано ОСОБА_1 наявну вільну посаду, а саме: начальника відділення - оперативний черговий Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та просив повідомити про прийняте ОСОБА_1 рішення. Однак, відповідачем зазначено, що позивач свого рішення не повідомив. Позивач з метою створення своєї необізнаності щодо дій Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо його звільнення, не повідомляв про своє місцезнаходження. Лише 05.02.2019 позивач подав до Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій рапорт про те, що він у період з 31.01.2019 по 05.02.2019 перебував на лікарняному. Крім того, позивач 05.02.2019 подав на ім`я керівника Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій рапорти, у яких просив у разі свого звільнення зі служби цивільного захисту, виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік. Відтак, відповідачем наголошено, що оскаржуваний наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 був прийнятий на підставі проведених організаційно-штатних заходів Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694, з дотриманням процедури, визначеної Положенням №593.

Так, відповідачем зазначено, оскільки наказ Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 є похідним від наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 в частині звільнення позивача зі служби цивільного захисту, а відтак підстави для визнання незаконним та скасування наказу від 02.04.2019 №145 відсутні.

Крім того, щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Державної служби України з надзвичайних ситуацій поновити позивача на посаді Заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, відповідачем вказано на те, що згідно з вимогами чинного законодавства «поновлення на посаді» є відновленням в правах особи у разі її звільнення. У той же час, позивач фактично просить зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій призначити його на посаду без дотримання певної процедури. Так, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження Державної служби України з надзвичайних ситуацій та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Зокрема, відповідач не погоджується з позовною вимогою щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. та вказує на те, що позивач не підтверджує належними доказами наявність моральної шкоди і розмір її грошового відшкодування, не надає доказів, які б свідчили про важкий душевний стан (переживання, зміни в самопочутті, загальному душевному настрої тощо, стані здоров`я, способі життя, спілкування, працездатності) та про реальні зміни в житті у зв`язку з звільненням його зі служби цивільного захисту.

Від позивача 24.07.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем підтримано позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини. Позивачем вказано на те, що посилання представника відповідача, що норми Кодексу законів про працю України не можуть застосовуватись при вирішенні спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем є безпідставними та протиправними. Також, позивачем вказано на те, що лист Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 06.12.2018 №3364 «Про скорочення посад» не отримував, акт про відмову ознайомлення з повідомленням від 06.12.2018 №3364 складався без участі позивача. Так, позивача не було ознайомлено з наказом «Про скорочення посад», йому не було відомо про існування такого наказу та відповідачем не надано до суду докази того, що позивача попереджали про скорочення штату, а тому, оскаржувані накази від 02.04.2019 №145 та від 07.02.2019 №59 є протиправними та підлягають скасування.

Позивачем наголошено, що в новому штаті №87/23 є ідентичний код найменування посади - посаді «Заступник начальника з оперативного реагування» в штаті №87/13, а саме це посада - «Заступник начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил» з кодуванням 0009 - Код найменування основної посади, 202 - Код найменування звань (категорій особового складу), спеціальне звання даної посади «Підполковник служби цивільного захисту». Отже, посада в штаті №87/13 «Заступник начальника з оперативного реагування» та посада в штаті №87/23 «Заступник начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил» є тотожними, із спеціальним званням підполковника служби цивільного захисту. Таким чином, на думку позивача, скорочення штату або чисельності штату, як відносно посади позивача, так і відносно інших посад при здійсненні організаційно-штатних заходів згідно наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694 не відбулося , а тому звільнення позивача є протиправним. Рапортами від 30.01.2019 та 05.02.2019, позивач просив призначити його в новому штаті №87/23 на рівноцінну посаду, таким чином, він фактично надав свою згоду на переведення на рівнозначну посаду - заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

В свою чергу, від представника відповідача 12.08.2019 до суду надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача, в яких наголошено на тому, що доводи викладені позивачем у відповіді на відзив Державної служби України з надзвичайних ситуацій та позовні вимоги в цілому є необґрунтованими, надуманими та не підлягають задоволенню. Натомість Державна служба України з надзвичайних ситуацій під час звільнення позивача зі служби цивільного захисту, діяла виключно у спосіб та з дотриманням порядку, визначеному чинним законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2019 клопотання представника Державної служби України з надзвичайних ситуацій про розгляд справи №640/8027/19 за правилами загального позовного провадження задоволено, призначено підготовче засідання з викликом сторін, залучено в якості співвідповідача - Мобільний рятувальний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та запропоновано у визначений судом строк надати відзив на позовну заяву, витребувано від Державної служби України з надзвичайних ситуацій додаткові докази.

Представником Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій 16.10.2019 через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в яких відповідачем вказано на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а доводи позивача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, відповідачем наголошено, що позивача звільнено зі служби цивільного захисту виключно у спосіб та з дотриманням порядку, визначеному чинним законодавством, а відтак вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 та наказу Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 щодо звільнення зі служби цивільного захисту підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, поновлення позивача на посаді заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, представником Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій зазначено, що наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» від 30.11.2018 №694 та наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про кадрові питання» від 19.12.2019 №551, на підставі яких були прийняті оскаржувані накази в даній адміністративній справі, позивачем не оскаржуються в судовому порядку, а відтак відповідач вважає, що позивач погоджується із проведеними організаційно-штатними заходами на підставі яких позивача звільнено з посади та зараховано у розпорядження, а в подальшому звільнено зі служби цивільного захисту та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Також, від представника Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій 16.10.2019 до суду надійшла заява про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, оскільки, позов подано з пропуском строку звернення до суду.

Представником Державної служби України з надзвичайних ситуацій 05.11.2019 через канцелярію суду подано клопотання про виклик свідків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи №640/8027/19 по суті.

Зокрема, в підготовчому судовому засіданні 07.11.2019 було розглянуто клопотання представника Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 05.11.2019 про виклик свідків та вирішено викликати в наступне судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В судовому засідання 05.12.2019 судом було допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представником позивача 17.01.2020 через канцелярію суду подано клопотання про приєднання доказів, а саме копії: трудової книжки ОСОБА_1 та реєстру обліку та видачі документів. Так, представником позивача вказано на необхідність приєднання до матеріалів справи трудової книжки позивача, оскільки в ній містяться записи, які не відповідають вимогам чинного законодавства про звільнення з публічної служби позивача, в трудовій книжці відсутня печатка роботодавця - Державної служби України з надзвичайних ситуацій, не зазначено норму закону на підставі якої звільнено позивача.

Представником Державної служби України з надзвичайних ситуацій через канцелярію суду 20.01.2020 подано додаткові пояснення до відзиву Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в яких наголошено на тому, що у спірних правовідносинах, які виникли між позивачем та Державною службою України з надзвичайних ситуацій, наявність чи відсутність трудової книжки у позивача, день видачі не має правового значення та не може бути підставою для задоволення позовних вимог в частині поновлення та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки його трудова книжка була лише додатковим документом, який підтверджував наявність чи відсутність у ОСОБА_1 трудового стажу до прийняття на службу цивільного захисту. Останнім днем проходження позивачем служби цивільного захисту був 03.04.2019 (наказ про виключення з кадрів та виплата грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні), а не 05.12.2019 (дата вручення трудової книжки). Крім того, відповідачем наголошено на тому, що допущенні у тексті оскаржуваного наказу від 02.04.2019 №145 технічні описки, не впливають на правильність та обґрунтованість прийнятого Мобільним рятувальним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій наказу від 02.04.2019 №145 та правомірності звільнення позивача зі служби цивільного захисту. Також, відповідачем зазначено, що грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту та грошові кошти за невикористану частину щорічної основної відпустки за 2019 рік нараховані та виплачені позивачу відповідно до наказу Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145, розміри яких не оскаржуються позивачем, а допущенні технічні описки в наказі від 02.04.2019 №145 в результаті не потягнули за собою невиплату зазначених коштів та порушення прав позивача на їх виплату.

Разом із тим, відповідні пояснення не прийнято судом в судовому засіданні 20.01.2020, оскільки подані представником, повноваження якого станом на 20.01.2020 не підтверджені у встановленому законом та Конституцією України порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2020 в задоволенні клопотань відповідачів про залишення позовної заяви в адміністративній справі №640/8027/19 без розгляду відмовлено.

Під час розгляду даної адміністративної справи, судом оголошувались перерви у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви, відповіді на відзиви та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:
Між ОСОБА_1 та Державною службою України з надзвичайних ситуацій укладено контракт від 01.07.2014 №1124/14 про проходження служби цивільного захисту строком на 5 років до 01.07.2019. Відповідно до пункту 1 вказаного контракту від 01.07.2014 №1124/14 визначено, що громадянин України ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, і добровільно бере на себе зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги Присяги, статутів, наказів.

На підставі наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.11.2015 №614, ОСОБА_1 підполковник служби цивільного захисту був призначений на посаді заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до наказу Державною службою України з надзвичайних ситуацій «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» від 30.11.2018 №694 було здійснено організаційно-штатні заходи, а саме:

- пунктом 2 затверджено структуру Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій; штат №87/23 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій» (мирного часу) чисельністю 710 посад.

- пунктом 3 визначено перевести Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що утримується на штаті №87/13 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій», на штат №87/23 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій» (мирного часу), місце дислокації - без змін. Штат ввести в дію з моменту його отримання Мобільним рятувальним центром Державної служби України з надзвичайних ситуацій;

- пунктом 4 визначено скасувати: штат №87/13 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій» чисельністю 303 одиниці та після здійснення організаційно-штатних заходів передати на архівне зберігання; штатний розпис Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр» чисельністю 407 одиниць та після здійснення організаційно-штатних заходів передати на архівне зберігання.

Як зазначено позивачем, відповідно до пункту 60 наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про кадрові питання» від 19.12.2019 №551, у зв`язку з скасуванням штату №87/13 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій», затвердженням структури Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій та переведенням його на штат №87/23 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій» з посиланням на пункти 79, 80 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 11.07.2013 №593, підполковника служби цивільного захисту, заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Позивачем 30.01.2019 був написаний рапорт на ім`я керівництва Державної служби України з надзвичайних ситуацій про призначення ОСОБА_1 на рівнозначну або вищу посаду в Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Позивачем вказано на те, що листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 20.02.2019 вих. №612, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні на рівнозначну або вищу посаду в Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій мотивуючи тим, що вища посада першого заступника Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій не є атестованою тобто на неї можуть претендувати лише працівники (цивільні особи). Проте, відповіді по призначенню на рівнозначну посаду в штат 87/23 Державної служби України з надзвичайних ситуацій не було надано.

Державною службою України з надзвичайних ситуацій винесено наказ від 07.02.2019 №59 «Про звільнення із служби цивільного захисту», яким відповідно до пункту 2 звільнено зі служби цивільного захисту підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік до Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату за підпунктом 4 пункту 176 (у зв`язку зі скороченням штатів).

Підставою винесення вказаного наказу від 07.02.2019 №59 був наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Державної служби України з надзвичайних ситуацій», подання тимчасового виконуючого обов`язків начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_8 .

Як зазначено позивачем, 05.02.2019 ОСОБА_1 був повторно написаний рапорт на ім`я керівництва Державної служби України з надзвичайних ситуацій про призначення позивача на рівнозначну посаду заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій за новим штатом №87/23, яка відповідає кваліфікаційному рівню позивача.

Листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 19.02.2019 за вих. №28-2668/282, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні на рівнозначну посаду заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, мотивуючи тим, що ця посада не є вакантною, тому призначення є неможливим.

Представником позивача - адвокатом Буграєвою О.А. надіслано до Державної служби України з надзвичайних ситуацій адвокатський запит від 27.02.2019 вих. №27/02-19.

Листом від 04.03.2019 №03-3364/282 у відповідь на адвокатський запит Державною службою України з надзвичайних ситуацій було повідомлено, що за рапортами ОСОБА_1 від 01.02.2019 та від 05.02.2019 щодо призначення на посаду першого заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, яка вважається вищою посадою стосовно посади заступника начальника центру з оперативного реагування та заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомляла ОСОБА_1 про неможливість призначення на вказані посади у зв`язку з тим, що ці посади передбачають заміщення працівником, а не особою начальницького складу.

До листа від 04.03.2019 №03-3364/282 було додано копії: штату №87/23 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій»; штату №87/13 «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій»; наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України від 20.06.2006 №380 «Про затвердження Інструкції про організацію та здійснення організаційно-штатної роботи в Міністерстві надзвичайних ситуацій України».

Зокрема, позивачем зазначено, що відповідно до наказу від 06.02.2019 №47 він перебував у відпустці строком на 14 (чотирнадцять календарних днів) з 06.02.2019 по 19.02.2019. Після відпустки перебував на лікарняному по 01.04.2019. Проте, відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 був звільнений за скороченням штату.

Надалі, наказом Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про звільнення зі служби цивільного захисту» від 02.04.2019 №145 було звільнено підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування, який знаходився у розпорядженні Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, та якого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій (по особовому складу цивільного захисту) від 07.02.2019 №59 звільнено із служби цивільного захисту у Запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік до Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату) за пунктами 183, 173, підпунктом 4 пункту 176 (у зв`язку з скороченням штатів). Відповідно до вказаного наказу, ОСОБА_1 вважати таким, який здав справи і припинив виконання обов`язків за посадою та знято з усіх видів забезпечення та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 03.04.2019.

ОСОБА_1 не погоджуючись з наказом Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 «Про звільнення зі служби цивільного захисту», Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій №59 «Про звільнення із служби цивільного захисту» в частині звільнення ОСОБА_1 та вважаючи протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови у переведенні позивача з посади, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов`язки визначаються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI, Законом України «Про затвердження Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту» від 05.03.2009 №1068-VI, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі Положення №593).

Відповідно до частин першої та другої статті 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.?

Згідно зі статтею 102 Кодексу цивільного захисту України, на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Відповідно до пункту 3 та 4 Положення №593, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання. Особи рядового і начальницького складу належать до персоналу (кадрів) Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС). Статус особи рядового і начальницького складу підтверджується службовим посвідченням, форма та порядок видачі якого встановлюються ДСНС.

Пунктом 10 Положення №593 визначено, що першим днем проходження служби цивільного захисту вважається день прийняття громадянина на службу цивільного захисту, зарахування його в кадри ДСНС, присвоєння йому відповідного спеціального звання та призначення на посаду в апарат ДСНС, її територіальні органи, підрозділи Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (аварійно-рятувальні формування центрального підпорядкування, аварійно-рятувальні формування спеціального призначення, спеціальні авіаційні, морські та інші формування, державні пожежно-рятувальні підрозділи (частини), навчальні центри, формування та підрозділи забезпечення), заклади освіти цивільного захисту, наукові установи та інші підрозділи, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту (далі - органи і підрозділи цивільного захисту).

Пунктом 12 Положення №593 визначено, що останнім днем проходження служби цивільного захисту вважається день виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів ДСНС.

Відповідно до пункту 15 Положення №593, склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особам рядового і начальницького складу присвоюються спеціальні звання, зокрема, старший начальницький склад - майор служби цивільного захисту, підполковник служби цивільного захисту, полковник служби цивільного захисту.

Таким чином, особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за своєю правосуб`єктністю відносяться до спеціальної категорій суб`єктів права, правовідносини з якими регулюються нормами спеціального законодавства.

Відповідно до статті 125 Кодексу цивільного захисту України визначено порядок грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту Так, відповідною статтею встановлено, що держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 визначено умови грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту визначено та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 №623 визначено порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом МВС від 16 серпня 2018 року № 623, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 р. за № 936/32388 (далі - Інструкція № 623).

Так, Державною службою України з надзвичайних ситуацій наголошено, що сфера дії законодавства про працю не поширюється на осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту, військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, а також деяких інших осіб, які не мають статусу працівників по трудовому законодавству та в даних спірних правовідносинах, які виникли між Державною службою України з надзвичайних ситуацій та позивачем стосовно виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід керуватися нормами спеціального законодавства, а саме Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі Положення №593), постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 №623.

ОСОБА_1 не перебував у трудових з відносинах з Державною службою України з надзвичайних ситуацій як працівник, а проходив службу цивільного захисту (прийняв присягу служби цивільного захисту), він за своїм правовим статусом належить до кола осіб, правовідносини з якими регулюються нормами спеціального законодавства та ОСОБА_1 як підполковнику служби цивільного захисту було відомо про порядок, умови проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов`язки, зокрема в частині прийняття/звільнення на службу/зі служби цивільного захисту, переміщення, виведення у розпорядження, звільнення у зв`язку із організаційно-штатними заходами, соціальний захист тощо.

Відтак, доводи позивача, що спірні правовідносин регулюються приписами Кодексу законів про працю України, не приймаються судом до уваги, оскільки за своїм правовим статусом позивач належить до кола осіб, правовідносини з якими регулюються нормами спеціального законодавства та ОСОБА_1 як підполковнику служби цивільного захисту було відомо про порядок, умови проходження громадянами України служби цивільного захисту.

Як зазначено відповідачем, відповідно до наказу 1 Спеціального центру швидкого реагування та гуманітарного розмінування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.11.2015 №59, ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника центру з оперативного реагування 1 Спеціального центру швидкого реагування та гуманітарного розмінування Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 26.10.2018 №621 «Про зміну найменування та внесення змін до установчих документів» змінено найменування 1 Спеціального центру швидкого реагування та гуманітарного розмінування Державної служби України з надзвичайних ситуацій на Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 29.10.2018 №624 «Про припинення юридичної особи шляхом приєднання» прийнято рішення про припинення Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій» реорганізувавши шляхом приєднання до Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Надалі, наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій (по особовому складу служби цивільного захисту) від 13.11.2018 №482 «Про кадрові питання» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника центру з оперативного реагування 1 Спеціального центру швидкого реагування та гуманітарного розмінування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та призначено на посаду заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій (з основної діяльності) від 30.11.2018 №694 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» скасовано штат №87/13 Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій та затверджено новий штат №87/23 та структуру Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Пунктом 7 вказаного наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694 доручено Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій здійснити організаційно-штатні заходи відповідну до чинного законодавства та укомплектувати структурні підрозділи особовим складом, зокрема: вжити заходів з попередження особового складу служби цивільного захисту про можливе наступне звільнення, запропонувати наявні вакантні посади, в установленому порядку погодити звільнення/призначення тощо.

Так, на виконання зазначеного наказу та з метою забезпечення штатної дисципліни Мобільним рятувальним центром Державної служби України з надзвичайних ситуацій видано наказ від 06.12.2018 №471 «Про попередження особового складу та працівників Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій про скорочення посад».

Як зазначено Державною службою України з надзвичайних ситуацій, відповідно до вимог наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694, Мобільним рятувальним центром Державної служби України з надзвичайних ситуацій неодноразово вживалися заходи щодо ознайомлення позивача із зазначеним наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694, що підтверджується актом від 06.12.2018 про відмову ознайомлення з повідомленням від 06.12.2018 №3364 про скорочення посади, аркушем бесіди з ОСОБА_1 щодо проведення організаційно-штатних заходів в Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 06.12.2018, актом від 06.12.2018 про відмову ознайомлення з аркушем бесід від 06.12.2018.

Також, Мобільним рятувальним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій листом від 06.12.2018 №3364 було повідомлено позивача про його можливе вивільненні протягом 2 місяців та запропоновано ОСОБА_1 наявну вільну посаду, а саме: начальника відділення - оперативний черговий Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та просив повідомити про прийняте ОСОБА_1 рішення. Однак, відповідачем зазначено, що позивач свого рішення не повідомив.

Відповідачем наголошено, що під час проведення бесід 06.12.2018 позивачу пропонувалися вакантні посади, роз`яснювалися його права та обов`язки та було повідомлено про неможливість перевести його та призначити на посаду заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Надалі, у зв`язку із вищезазначеними організаційно-штатними заходами в Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій та переведенням його на новий штат №87/23, відповідно до пунктів 79, 80 Положення №593, наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 19.12.2019 №551 «Про кадрові питання» особовий склад зазначеного підрозділу, в тому числі і позивач, були звільненні із займаних посад та зараховані у розпорядження начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Державною службою України з надзвичайних ситуацій наголошено, що відповідно до вимог пункту 175 Положення №593 Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій, 30.01.2019 з позивачем проведено дві бесіди на яких було запропоновано наявні вакантні посади, повідомлено позивача про те, що строк перебування у розпорядженні спливає 06.02.2019, а не 19.02.2019, також повідомлено ОСОБА_1 про необхідність у написанні рапорту на Голову Державної служби України з надзвичайних ситуацій про звільнення та надано йому роз`яснення про його права та обов`язки. Однак, як зазначено відповідачем, від підписання аркушів бесід позивач відмовився, що підтверджується актами про відмову ознайомлення з аркушем бесід від 30.01.2019 №1, №2. Також, позивач відмовився від написання рапорту на Голову Державної служби України з надзвичайних ситуацій про звільнення зі служби, що підтверджується актом про відмову написання рапорту від 31.01.2019.

Слід зазначити, що в судовому засідання 05.12.2019 судом було допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Так, начальником відділу персоналу, соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій Божевільним В.В. повідомлено суд, що про наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» від 30.11.2018 №694 було відомо ОСОБА_1 , оскільки він погоджував вказаний наказ. Також свідком зазначено, що позивач відмовився від запропонованої йому посади, до позивача доведено, що інші дві посади були зайняті атестованими працівниками, дві посади заступників були вільні, однак вказані посади передбачені для зайняття цивільними (неатестованими) особами.

Крім того, ОСОБА_4 підтверджено наведені вище Державною службою України з надзвичайних ситуацій обставини, що 06.12.2018 позивача було попереджено про звільнення та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від підпису попередження про звільнення, було складено акт про відмову з ознайомленням з повідомленням від 06.12.2018 №3364.

Заступником начальника центру реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_3 , також підтверджено, що 06.12.2018 позивачу було оголошено про звільнення, про що вказано в акті про відмову з ознайомленням та запропоновано посаду заступника начальника центру реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Так, свідком вказано на те, що позивач відмовився від запропонованої посади та з 18.12.2018 ОСОБА_3 перебуває на посаді, яка була запропонована ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_3 повідомлено, що внаслідок реорганізації він також зайняв нижчу вакантну посаду. Також, свідком підтверджено той факт, що з позивачем 30.01.2019 були проведені бесіди, на яких було запропоновано наявні вакантні посади.

Працівник Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій Гуманюк І.Б. повідомила, що була присутня під час підписання акта про відмову та ознайомлювала ОСОБА_1 з актом про відмову від підписання попередження про звільнення.

Відтак, відповідачем наголошено, що оскаржуваний наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 був прийнятий на підставі проведених організаційно-штатних заходів Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694, з дотриманням процедури, визначеної Положенням №593.

Разом з тим, позивач 01.02.2019 подав на ім`я Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій рапорт щодо призначення його на рівнозначну або вищу посаду. Відповідно до вказаного рапорту, позивач зазначив, що він 30.01.2019 після чергової комісійної бесіди щодо його звільнення зі служби подав рапорт начальнику Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо розгляду питання щодо призначення його на рівнозначну або вищу посаду, у зв`язку із вакантною посадою в Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій - першого заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пункту 79 Положення №593 встановлено, що особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного: органу чи підрозділу цивільного захисту в разі ліквідації (реорганізації) органу чи підрозділу цивільного захисту, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, - до двох місяців.

Згідно з пунктом 84 Положення №593, у разі коли після закінчення строку перебування особи рядового і начальницького складу у розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не вирішено питання подальшого проходження нею служби, така особа звільняється із служби цивільного захисту.

Пунктом 58 Положення №593 визначено, що перелік посад, що підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу, та перелік посад для призначення (звільнення) осіб рядового і начальницького складу визначаються Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16.05.2017 №271 «Деякі питання у сфері роботи з персоналом» посада, яку займав ОСОБА_1 належить до номенклатури посад осіб начальницького складу призначення на які (звільнення з яких) здійснюється наказами Державної служби України з надзвичайних ситуацій за підписом Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Як зазначено Державною службою України з надзвичайних ситуацій, позивач проходив службу цивільного захисту у спеціальному звані підполковник, отже відповідно до абзацу шостого пункту 15 Положення №593 він належав до старшого начальницького складу, а відповідно звільнявся зі служби цивільного захисту Головою Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Так, відповідно до пункту 175 Положення №593, Департаментом персоналу Державної служби України з надзвичайних ситуацій 05.02.2019 проведено бесіду з позивачем, стосовно подальшого проходження ним служби цивільного захисту, повідомлено про його права та обов`язки та щодо звільнення у зв`язку із організаційно-штатними заходами, запропоновано йому вакантну посаду та повідомлено, що призначити його на посаду, яку він бажає, не має можливості, оскільки вона заміщується цивільною особою, призначення на неї особи начальницького складу не є можливим, однак ОСОБА_1 відмовився від підписання аркушу бесіди, що підтверджується актом про відмову у підписанні аркушу бесіди від 05.02.2019.

Позивачем 05.02.2019 повторно подано на ім`я Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій рапорт в якому повідомлено, що 05.02.2019 директором Департаменту персоналу Державної служби України з надзвичайних ситуацій його було поінформовано про те, що посада першого заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій не є вакантною (на цю посаду планується особа, яка пройшла спецперевіку та надала згоду на її призначення), а також йому запропонували посаду начальника відділення чергової служби Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій та вказано термін до 06.02.2019 надати Державній службі України з надзвичайних ситуацій відповідь щодо погодження призначення на цю посаду. В цьому рапорті позивач повторно просив призначити його на посаду заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Так, відповідачем Державною службою України з надзвичайних ситуацій вказано на те, що у відповідь на зазначені рапорти, Державна служба України з надзвичайних ситуацій листом від 19.02.2019 №28-2668/282 повідомила позивача щодо неможливості призначення його на посаду заступника начальника Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, оскільки така посада не була вакантною. Позивача попереджено про наступне вивільнення 06.12.2018, а звільнено його із посади та зараховано у розпорядження 19.12.2018, протягом двох місяців питання подальшого проходження ним служби не було вирішено, оскільки він відмовлявся від запропонованих посад, двомісячний строк перебування в розпорядження з моменту його попередження про наступне вивільнення сплив 06.02.2019, про що йому повідомлялося та підтверджується змістом аркуша бесіди від 30.01.2019. А відтак позивачу було відомо, що день його звільнення припадав на 07.02.2019.

Отже, відповідачем наголошено, що доводи ОСОБА_1 , про те, що лише 19.02.2019 йому стало відомо про відмову у призначенні на рівнозначну або вищу посаду в Мобільному рятувальному центрі Державної служби України з надзвичайних ситуацій у зв`язку із тим, що такі посади не були вакантними, оскільки його неодноразово про це повідомлялося, зокрема, 06.12.2018, 30.01.2019, 05.02.2019.

Відповідно до пункту 31 Положення №593, особи рядового і начальницького складу зобов`язані: доповідати своєму безпосередньому керівникові (начальникові) про події та обставини, що стосуються виконання службових обов`язків, а також про зроблені їм іншими керівниками (начальниками) зауваження; своєчасно подавати відомості про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту (зміна місця проживання, здобуття освіти, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності тощо);

повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо).

Разом з тим, Державною службою України з надзвичайних ситуацій вказано на те, що 31.01.2019 при перевірці особового складу Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій кадровою службою цього підрозділу було встановлено, що ОСОБА_1 відсутній на службі. Зазначене підтверджується актом про відсутність на службі ОСОБА_1 від 31.01.2019 та рапортом Оперативного чергового відділення чергових ОСОБА_9 .

Так, відповідачем наголошено, що лише 05.02.2019 позивач подав до Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій рапорт про те, що він у період з 31.02.2019 по 05.02.2019 перебував на лікарняному. Крім того, позивач 05.02.2019 подав на ім`я керівника Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій рапорти, у яких просив у разі свого звільнення зі служби цивільного захисту, виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

Слід звернути увагу на те, що під час судового засідання 05.12.2019 начальником відділу персоналу, соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_4 вказано на те, що Мобільний рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій не зобов`язаний повідомляти Державну службу України з надзвичайних ситуацій про перебування службовців цивільного захисту підзвітних Мобільному рятувальному центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій у відпусті. Вказане, також підтверджено заступником начальника відділу комплектування та проходження служби цивільного захисту Департаменту персоналу Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_2 .

Відтак, відповідачем наголошено та, в свою чергу не спростовано позивачем під час розгляду даної адміністративної справи, що оскаржуваний наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 був прийнятий на підставі проведених організаційно-штатних заходів Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694, з дотриманням процедури, визначеної Положенням №593.

Крім того, Державною службою України з надзвичайних ситуацій вказано на те, що поняття «звільнення з посади із зарахуванням у розпорядження» у випадку передбаченому пунктом 79 Положення №593 та поняття «звільнення зі служби цивільного захисту», зазначене у пунктах 11, 12, 56, 170, 173, 175 Положення №593, слід чітко розмежовувати. Так, звільнення особи з посади із зарахуванням у розпорядження відповідного керівника дає можливість особі продовжувати проходити службу цивільного захисту, користуватися усіма соціальними правами та пільгами, передбаченими законодавством для осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту до вирішення питання щодо його подальшого службового використання. В той же час, відповідно до пункту 12 Положення №593 звільнення зі служби цивільного захисту не передбачає подальшого проходження такої служби, а звільнена особа виключається з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, день виключення з кадрів є останнім днем проходження служби цивільного захисту.

Відповідачем наголошено, що лише після виходу позивача з лікарняних та відпустки Мобільним рятувальним центром Державної служби України з надзвичайних ситуацій з метою недопущення порушення прав позивача на період його тимчасової непрацездатності, видано наказ Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про звільнення зі служби цивільного захисту» від 02.04.2019 №145 підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, виключення його з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до пункту 12 Положення №593 та здійснено всі розрахунки, передбачені законодавством, про що позивачу було відомо.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний наказ Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про звільнення зі служби цивільного захисту» від 02.04.2019 №145 підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, був прийнятий після закінчення відпустки, в якій позивач перебував з 06.02.2019 по 19.02.2019 та лікарняного, на якому позивач перебував до 01.04.2019.

Також, під час судового засідання 05.12.2019, провідний фахівець відділу персоналу, соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_1 03.04.2019 відмовився від отримання трудової книжки в її присутності. Також, ОСОБА_5 вказано на те, що зазначення в наказі Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Про звільнення зі служби цивільного захисту» від 02.04.2019 №145 наказу №475 є технічною помилкою.

Слід зазначити, що наказ Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 є похідним від наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 в частині звільнення позивача зі служби цивільного захисту, який в свою чергу прийнятий на підставі проведених організаційно-штатних заходів Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №694, з дотриманням процедури, визначеної Положенням №593, а відтак підстав для визнання незаконним та скасування наказу Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивача звільнено зі служби цивільного захисту виключно у спосіб та з дотриманням порядку, визначеному чинним законодавством, а відтак вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.02.2019 №59 та наказу Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2019 №145 щодо звільнення зі служби цивільного захисту підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, не підлягають задоволенню.

Суд наголошує на тому, що враховуючи викладені обставини, також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з посади заступника начальника центру з оперативного реагування Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій в штаті № 87/13 Мобільного рятувальний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій на посаду - Заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій в штат №87/23 Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій» (мирного часу); зобов`язання Державної служби України з надзвичайних ситуацій поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника центру з реагування на надзвичайні ситуації та застосування сил Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій; стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу; стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 50 000 грн. моральної шкоди.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2020