Справа № 160/10493/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмашпоставка" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
25 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмашпоставка» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 04.10.2019 року №000232520, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 48 215,00 грн. (38 572 грн. - за податковими зобов`язаннями та 9 643,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 04.10.2019 року №000230520, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 46 631,25 грн. (37 305 грн. - за податковими зобов`язаннями та 9 326,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).
В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами перевірки ТОВ «Укрмашпоставка» встановлено порушення:
пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 2016 рік в сумі 37 305,00 грн.;
п. 185.1, ст. 185, п. 198.3,, ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 38 572,00грн., в т.ч.:
за листопад 2016 року - 25 234,00 грн.;
за грудень 2016 року - 13 338,00 грн.
На підставі акту перевірки було винесено:
податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 04.10.2019 року №000232520, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 48 215,00 грн. (38 572 грн. - за податковими зобов`язаннями та 643,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)); податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 04.10.2019 року №00023052 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 46 631,25 грн. (37 305 грн. - за податковими зобов`язаннями та 9 326,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).
ТОВ «Укрмашпоставка» вважає, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, як такі, що є неправомірними та не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких дійшли ревізори Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в ході проведення перевірки, у зв`язку з тим, що фактично, усі доводи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, на які є посилання в акті перевірки, заперечуючи проти податкових наслідків розглядуваних операцій, зводяться до наявної у податкового органу інформації щодо ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 року, згідно якої директора ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.205 КК України.
Однак, Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області залишено поза увагою, що ТОВ «Укрмашпоставка» на час вчинення господарських операцій з ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» (листопад, грудень 2016 року) не знало та не могло знати щодо вчинення будь-яких незаконних дій зі сторони цієї особи і ТОВ «Ліагро Сервіс Груп», адже в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на момент вчинення господарських операцій дане підприємство було зареєстроване та значилось як діюче, а ОСОБА_1 - як директор, та будь-яких застережень відносно останнього не зазначалось, що в свою чергу давало підстави позивачу вважати, що ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» здійснює свою підприємницьку діяльність у відповідності до положень чинного законодавства.
Позивач стверджує, що визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.205 КК України, не виключає можливості здійснення ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» реальних господарських операцій, оскільки Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська не досліджувались та не встановлені обставини щодо господарської діяльності ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» по взаємовідносинам з ТОВ «Укрмашпоставка», а отже ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_2 не стосується предмета доказування.
Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю.
05 грудня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що вважає посилання відповідача на ухвалу Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська таким, що суперечить фактичним обставинам справи, оскільки насправді вказаною ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 22 грудня 2018 року громадянина ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 205 КК України.
Крім того, стосовно вказаної ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 грудня 2018 року у справі № 208/3986/18 представник позивача зазначив, що станом на сьогоднішній день зазначена ухвала не набрала законної сили, так як оскаржується в суді апеляційної інстанції.
Сама по собі наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів платника податків не є підставою для визнання операцій нереальними, адже причетність останнього до злочинів щодо яких здійснюються кримінальні провадження, повинно бути доведено податковим органом.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Стан платника: 0 «Платник податків за основним місцем обліку».
Повідомлення від 18.07.2019 №1519 та копія наказу від 18.07.2019 № 4323-п надіслані на податкову адресу підприємства засобами поштового зв`язку.
Перевіркою було встановлено наступні порушення позивачем:
пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 2016 рік в сумі 37 305,00 грн.;
п. 185.1, ст. 185, п. 198.3,, ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 38 572,00грн., в т.ч.:
за листопад 2016 року - 25 234,00грн.;
за грудень 2016 року - 13 338,00грн.
На підставі акту перевірки відповідачем були прийняті :
податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 04.10.2019 року №000232520, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 48 215,00 грн. (38 572 грн. - за податковими зобов`язаннями та 643,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами));
податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 04.10.2019 року №000230520, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 46 631,25 грн. (37 305 грн. - за податковими зобов`язаннями та 9 326,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).
Остання податкова декларація з податку на додану вартість подана за грудень 2016 року та має статус «до відома». Податкові декларації ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» з ПДВ за листопад та грудень 2016 року підписані ОСОБА_1 . Стан платника - «0» платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності - 46.19-«Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту». Свідоцтво платника ПДВ № 200259137 від 01.04.2016, анульоване 02.03.2018 за рішенням контролюючого органу у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік та декларація з податку на прибуток за 2016 рік не надавалися, згідно звітам по нарахуванню єдиного внеску за листопад 2016 року на підприємстві працювала 1 особа, згідно ЄРПН відсутня оренда основних засобів, офісних та складських приміщень, обладнання, комунальні послуги тощо.
Отже, для ведення фінансово - господарської діяльності не встановлено у підприємства основних фондів та необхідної кількості найманої робочої сили.
Також, ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» взятий на обліку 10.03.2016р. та протягом 2016 року мало взаємовідносини з ТОВ «Охланд Компані» та позивачем. Остання податкова декларації з податку на додану вартість подана за грудень 2016 року та має статус «до відома».
Придбання ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» іншого товару, що був реалізований на ТОВ «Укрмашпоставка», у листопаді - грудні 2016 року не встановлено.
Згідно ЄРПН відсутня оренда основних засобів, офісних та складських приміщень, обладнання, комунальні послуги тощо. Отже, для ведення фінансово - господарської діяльності, не встановлено у підприємства основних фондів та необхідної кількості найманої робочої сили.
Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за 2016 рік ТОВ «Охланд Компані» встановлено, що підприємство здійснювало придбання: сигарет та цигарок в асортименті, а реалізовувало: батарейки, болти, брус, будівельні роботи, вент канали оцинкована сталь, втулка, гайка, гвинт, дизайнерські послуги, дошки, дріт, експедиторські послуги, ремонтно - будівельні роботи, інформаційно - консультаційні послуги, капітальний ремонт, крани, кришки, круги, кутник картонний, листи, металочерепиця, механічна обробка, муфти, організаційно - експедиційні послуги, оренда спецтехніки, послуга порізки, послуги маркетингу, ремонт покрівлі, рукавички, супровід вантажів, транспортно-експедиційні послуги, труби, цвяхи та інше.
Таким чином, не можливо встановити походження товару за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних господарських операцій. У вищезазначених підприємств фактично відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності та відсутні матеріальні ресурси, основні фонди, наймана робоча сила, що унеможливлює здійснення господарської діяльності.
У позовні заяві позивач стверджує, що вищевказана ухвала не може бути належним доказом у даній справі, оскільки остання не набрала законної сили.
Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2019 р. було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Кравця О.О. в інтересах ТОВ "Будівельна компанія Дельта ІІІ" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року. Таким чином, ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 року набрала законної сили 02.12.2019 року.
Також у позовні заяві позивач посилається на Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18.09.2019 №101-ІХ, яким виключено ст.205 («Фіктивне підприємництво») з КК України, у зв`язку з чим контролюючі органи лишилися можливості використовувати матеріали досудового розслідування для донарахування податкових зобов`язань.
Однак, суд вимушений не погодитися з даним твердженням, оскільки на час виникнення спірних правовідносин попередня редакція КК України була чинною.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого, зокрема, в постанові від 01.12.2015 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пеппермінт» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, статус фіктивного (нелегального) підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а відтак господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
Наведена інформація у вироку дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, фіктивність господарської діяльності яких встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум витрат є безпідставними.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на законних підставах, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник