Справа № 524/8585/19
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №524/8585/19
Провадження №2-а/524/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області ДПП, інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області ДПП рядового поліції Харченка Дмитра Миколайовича про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив: - визнати незаконними дії інспектора роти №1 батальйон патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області ДПП рядового поліції Харченка Дмитра Миколайовича з притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.11.2019 серії ЕАК №1756105 в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16.11.2019 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1756105 за ч.2 ст.122 КУпАП за те що він, керуючи транспортним засобом, здійснив рух в крайній лівій смузі, при вільній правій, на автодорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, при цьому не маючи намір здійснювати поворот ліворуч, розворот чи випередження, чим порушив п.11.5 ПДР України. З постановою він не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував. Звертав увагу на те, що викладені інспектором висновки в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, з огляду на те, що крайня права смуга була зайнята декількома іншими транспортними засобами, в тому числі вантажним автомобілем та автобусом. Виїзд на крайню ліву смугу він здійснив з метою випередження транспортних засобів, що рухались в попутному напрямку. Вважає, що під час розгляду справи інспектором не об`єктивно та не в повному обсязі оцінено докази, зокрема відеозапис, здійснений нагрудною камерою та його, ОСОБА_1 , пояснення. Оскаржувана постанова не містить належного опису обставин.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач, інспектор роти №1 батальйон патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області ДПП Харченко Д.М. в своєму відзиві на позов зазначив, що 16.11.2019 ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1756105 за те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив рух в крайній лівій смузі, при вільній правій, на автодорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, при цьому не маючи намір здійснювати поворот ліворуч, розворот чи випередження, чим порушив п.11.5 ПДР України. Звертав увагу на те, що на відеозаписі, здійсненим нагрудною камерою, зафіксовано сам факт порушення ПДР України рух у лівій смузі при вільній правій, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процедура розгляду справи ним порушена не була. Вважає, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення він діяв відповідно до вимог закону.

Управління патрульної поліції у Київській області ДПП відзив до суду не надіслало.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

16.11.2019 інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області ДПП Харченком Д.М., була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1756105, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 16.11.2019 о 22:27, водій керуючи транспортним засобом, здійснив рух в крайній лівій смузі, при вільній правій, на автодорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, при цьому не маючи намір здійснювати поворот ліворуч, розворот чи випередження, чим порушив п.11.5 ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки)..

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст.77 КАС України на відповідача покладений обов`язок доказування правомірності прийнятого ним рішення.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови інспектором надано суду диск із відеозаписами, здійсненими нагрудною камерою. Оцінюючи вказаний доказ на відповідність його ознакам допустимості, належності, достовірності та достатності, суд враховує практику Верховного Суду, відповідно до якої зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення(постанові від 24 січня 2019 року по справі 592/5576/17)

Так, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в графі «до постанови додається» інспектором зазначено «АА127». Разом із тим, вказані позначення, на переконання суду не доводять того, що нагрудна камера поліцейського, на яку зафіксована подія, яка відбулась 16.11.2019 за участю транспортного засобу під керуванням позивача, дійсно мала номерне позначення «АА127». Крім того, суд враховує те, що на місці зупинки позивачем були складені письмові пояснення, які відповідно до змісту оскаржуваної постанови, додані не були.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що наданий інспектором диск із відеозаписом не є допустимим доказом.

Інших доказів того, що під час руху транспортного засобу під керуванням позивача в крайній лівій смузі, крайня права смуга була вільною, відповідачами надано не було.

Щодо доводів відповідача з приводу дорожньої розмітки, суд відзначає, що із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній не зафіксовано точне місце вчинення порушення, у зв`язку із чим надана відповідачем роздруківка, на переконання суду, не може вважатись достатнім доказом на підтвердження того, що позивач мав можливість перестроїтись в крайню праву смугу.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи те, що відповідачами не було надано суду доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови, з огляду на положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Оскільки посадова особа органів Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням ПДР України його учасниками, які реалізуються, зокрема, шляхом розгляду справ про адміністративні правопорушення у разі їх виявлення, у випадку встановлення під час судового розгляду справи відсутності факту скоєння особою адміністративного правопорушення, належним способом захисту порушених прав та інтересів особи є скасування відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення у судовому порядку.

У зв`язку із цим вимоги позивача про визнання незаконними дій інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області ДПП рядового поліції Харченка Дмитра Миколайовича задоволенню не підлягають.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області ДПП, інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області ДПП рядового поліції Харченка Дмитра Миколайовича про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1756105, винесену 16.11.2019 інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області ДПП Харченком Дмитром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць