Справа № 160/10448/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., пперевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1
за позовом ОСОБА_1
до голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому розі ради Солода Віталія Михайловича
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та захист порушеного права, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та захист порушеного права, а саме:
- визнати протиправною бездіяльність голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, яка виявилася у порушенні правового режиму розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.02.2019 р. згідно порядку ст. 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу» і принципів ст. 3, ч.2 ст.28 Конституції України;
- зобов`язати голову виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича протягом 15-ти днів надати клопотання і нормативно-правової акт, яким вжити заходи для надання безоплатних рецептів на ті самі ліки за рецептами від 16.02.19р. №139, №140, №141, №142, №143, №144, №145, №146, №147 (9 рецептів) та надати зазначені документи згідно заяви від 20.02.19р.;
- захистити права ОСОБА_1 , пов`язані з захистом прав матері на попередження за можливістю страждань і болю відповідно до ст. 3, 19, 22, 28. 51 і 55 Конституції України, шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича скласти клопотання і правовий акт для забезпечення ОНКО хворої людини безкоштовними медикаментами за усіма рецептами, що надаються для лікувально- профілактичних заходів, згідно заяви від 20.02.19р. їх визнанням окремим пунктом рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 30.10.2019 р. було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 768,40 грн.; завіреної належним чином копії документа на підтвердження: адміністративної процесуальної дієздатності позивача (паспорту чи іншого документу, ще посвідчує особу позивача); копій всіх документів, які додаються до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.
Ухвалою суду першої інстанції від 02.12.2019 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 30.10.2019 року про усунення недоліків.
Не погодившись з ухвалою суду, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку.
Перевіривши дотримання скаржником вимог процесуального закону до апеляційної скарги, суддя встановив, що ухвала суду отримана скаржником 18.12.2019 року, апеляційна скарга подана на пошту 23.12.2019 року разом із заявою про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду.
Розглянувши зазначені клопотання, суддя приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Щодо поновлення строку апеляційного оскарження, суддя виходить з того, що такий строк, встановлений ст. 295 КАС України, скаржником не пропущений, отже відсутня необхідність його поновлювати, тому клопотання є безпідставним та не підлягає задоволенню.
Щодо сплати судового збору.
Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Системний аналіз вказаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.
Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).
Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).
Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.
При цьому, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру), обмежений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.
Скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки предметом позову є захист його соціальних прав, а його дохід підтверджується довідкою Тернівського районного УПСЗН, згідно котрої він отримує компенсацію непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 групи, яка за 12 місяців складає 366,84 грн., що не дозволяє йому сплачувати судовий збір, що перевищує 5% його річного доходу.
Просить також суд скористатися доступом до єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів для з`ясування його місячного доходу.
Суддя вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Доступ до правосуддя передбачає певні обмеження, в тому числі, процесуальними строками, необхідністю сплати судового збору, дотриманням вимог до позовної заяви (апеляційної скарги), що встановлені процесуальним законом, тощо.
Скаржник під час звернення з апеляційною скаргою зобов`язаний або сплатити судовий збір, або надати докази того, що він має право на звільнення, зменшення розміру або відстрочку сплати судового збору.
Оскільки надана позивачем довідка не є належним доказом, що підтверджує розмір річного доходу позивача, заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду згідно п. 5 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Щодо посилань скаржника на можливість з`ясування суддею наявності у нього відповідних пільг та належного майнового положення шляхом звернення до Єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів про його місячний дохід, суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч.1 ст.80 КАС України чітко передбачає право учасника справи подати клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази.
Суддя зазначає, що будь-яких обставин, щодо унеможливлення самостійно надати належні для підтвердження скрутного матеріального становища доказів, а також заходи, які позивач вживав для отримання цих доказів самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання таких доказів, скаржником наведено не було.
КАС України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійно збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Сплата судового збору або надання доказів, що підтверджують право особи на звільнення (зменшення розміру, відстрочку) від його сплати покладається саме на особу, що звертається до суду.
Щодо доводів скаржника, що предметом позову є захист соціальних прав, суддя зазначає, що судовий збір, крім компенсації витрат на здійснення судочинства, виконує ще й дисциплінуючу функцію - перешкоджає поданню сторонами необґрунтованих позовів, заяв, клопотань. Адже в разі відмови в їх задоволенні сплачені кошти не повертаються. Отже, на думку суду, позовні вимоги, заявлені позивачем в позові, виходять за межі вимог про захист його особистих соціальних прав, а тому він не підлягає звільненню від сплати судового збору.
За таких обставин суд вважає, що слід відмовити скаржнику у задоволенні його клопотання і зобов`язати виконати вимоги закону щодо судового збору.
Керуючись ст. 298, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач
У задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме:
- надати суду належні докази, що підтверджують розмір річного доходу за 2019 рік,
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко