Справа № 190/165/19 (2-а/190/3/19)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2020 року м. Дніпросправа № 190/165/19 (2-а/190/3/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Зайченко Валентина Олеговича, третя особа: Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №253911 від 25.01.2019 року, винесену старшим інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області страшим лейтенантом поліції Зайченко Валентином Олеговичем.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної патрульним поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду доведеність вини позивача.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому фіксування судового засідання відповідно до ст. 229 КАС України не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 25 січня 2019 року старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Зайченком В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №253911, згідно з якою позивач будучи відповідальною посадовою особою не вжив своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини на які мається ожеледиця, чим порушив правила, норми і стандарти утримання доріг п.3.1.16 ДСТУ 3587-97.

Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що на час складання відповідачем оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач займав посаду начальника філії "Пятихатський райавтодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Як вбачається з мотивувальної частини постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №253911від 25.01.2019 року, адміністративне правопорушення, вчинення якого ставиться позивачу в вину, полягає у тому, що він будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини.

Пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, (далі - Єдині правила) встановлено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Згідно з пунктом 2 Єдиних правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Під час судового розгляду справи відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що на час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення філії "Пятихатський райавтодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", начальником якої є позивач, була відповідальною за утримання та ремонт 130 км. автодороги М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварене».

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані положення норм права, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року змінити, шляхом доповнення резолютивної частини рішення абзацом наступного змісту:

«Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КУпАП - закрити».

В іншій частині рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник