Справа № 640/6125/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року м. Київ № 640/6125/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомГоловного управління ДПС у Київській області
до Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз»
простягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДР 43141377; адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5-а), яке є правонаступником первинного позивача ГУ ДФС у Київській області, звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (01014, м. Київ, вул. К. Білокур, 5/17, код ЄДР: 13980201), в якому просить суд стягнути з банківських рахунків ПАТ «Компанія «Райз» податковий борг перед бюджетом у розмірі 264 693,93 грн.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 264 693,93 грн. (орендна плата за земельну ділянку), яка сформована на підставі декларацій товариства та на день звернення до суду відповідачем не погашена.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою суду від 12.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі. Вирішено розглядати справу у спрощеному провадженні та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали вручена відповідачу 22.04.2019. Відзив на позов до суду не наданий.

Виходячи з наведеного, у відповідності до ч. 6 ст. 162 та ч. 2 ст. 175 КАС України суд вирішує даний спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 04.02.2020 здійснено заміну первинного позивача на його правонаступника.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, товариством до контролюючого органу були подані податкові декларації із плати за землю:

від 07.02.2017 року № (код платежу 18010600 - місто Біла Церква), згідно з рядком 3 якої відповідачем самостійно визначено орендну плату за земельну ділянку на 2017 рік в розмірі 14 545, 23 грн. за січень-листопад 2017 року та 14 545,17 гри. за грудень 2017 року;

від 31.01.2018 року № (код платежу 18010600 - місто Біла Церква), згідно з рядком 3 якої відповідачем самостійно визначено орендну плату за земельну ділянку на 2018 рік в розмірі 14 545, 23 грн. за січень-листопад 2018 року та 14 545,17 грн. за грудень 2018 року;

від 07.02.2017 року № (код платежу - Рокитнянський район), згідно з рядком 3 якої відповідачем самостійно визначено орендну плату за земельну ділянку на 2017 рік в розмірі 5 815, 92 грн. за січень-листопад 2017 року та 5 815,89 грн. за грудень 2017 року;

від 31.01.2018 року № (код платежу - Рокитнянський район), згідно з рядком 3 якої відповідачем самостійно визначено орендну плату за земельну ділянку на 2018 рік в розмірі 5 815, 92 грн. за січень-листопад 2018 року та 5 815, 89 грн. за грудень 2018 року;

Однак, як вбачається з матеріалів справи, товариством визначене податкове зобов`язання за жовтень - грудень 2017 року та січень - жовтень 2018 року загалом в сумі 264 694, 86 грн. в повному обсязі погашене не було (частково погашено зобов`язання за жовтень 2017 року за рахунок переплати в сумі 0,93 грн., що підтверджується копією витягу із зворотного боку КОР платника податків.

З матеріалів справи також вбачається, що у зв`язку з наявністю у товариства узгодженого податкового зобов`язання позивачем у відповідності до ст. 59 ПК України та положень Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 610 від 30.06.2017 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 року за № 902/30770) відповідачеві було виставлено податкову вимогу форми «Ю» № 206-50/39 від 23.01.2018 року на загальну суму податкового боргу за погодженими податковими зобов`язаннями - 29 089, 68 грн. Вказана вимога була направлена відповідачу за податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручена уповноваженому представнику відповідача 31.01.2018 року, однак вона залишилась без задоволення з боку підприємства.

Загалом, товариство має податковий борг в сумі 264 693, 93 грн., в т.ч.: по орендній платі з юридичних осіб (18010600, м. Біла Церква) - 189 087, 15 грн.; по орендній платі з юридичних осіб , Рокитнянський район) - 75 606, 78 грн.

Під час розгляду справи відповідачем не спростовано наведених обставин, як і власне належності за податковим статусом до платника плати за землю.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п.16.1 ПК України платники податків зобов`язані: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки тау розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.49.2 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до п.49.18 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: п/п. 49.18.3: календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до положень ст.ст. 269 - 271 ПК України платниками земельного податку (орендної плати) є землекористувачі, об`єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а базою оподаткування - нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Згідно із п.п.14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди;

Згідно із п.285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю (земельного податку) є календарний рік. Відповідно до п.286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Згідно з п.287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з положеннями ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із п.41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У даному випадку, як встановлено судом, товариство самостійно задекорувало зобов`язання перед бюджетом, своєчасно та у повному обсязі їх не сплатило, внаслідок чого податкове зобов`язання набуло статусу податкового боргу, який до цього часу не сплачений. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем дотримано правило щодо виставлення податкової вимоги та строку, визначеного п. 95.2. ПК України.

Відповідачем не надано суду доказів, які б надали суду можливість пересвідчитись у сплаті відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДР 43141377; адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5-а) задовольнити повністю.

2. Стягнути з банківських рахунків Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (01014, м. Київ, вул. К. Білокур, 5/17, код ЄДР: 13980201) до Державного бюджету України податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 264 693,93 грн., з яких 189 087,15 грн. - код платежу 18010600, м. Біла Церква та 75606,78 грн. - код платежу ; Рокитнянський район.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін