Справа № 405/241/20
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/241/20
Провадження №2-а/405/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Селянкіної А.В.

за участю учасників справи:

представника позивача УДМС України в

Кіровоградській області - Житняк Д.Ю.

відповідача громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції з ДУ "Миколаївський ПТПІ")

перекладача Мохамед Хамза А Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький справу №405/241/20 за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити за межі території України громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що УДМС України в Кіровоградській області було проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої встановлено, що згідно з паспортним документом НОМЕР_4, виданого на ім`я відповідача ОСОБА_2 25.09.2016 року, дійсного до 24.09.2024 року, інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» Державної прикордонної служби України та клопотання Льотної академії Національного авіаційного університету відповідач прибув на територію України02.02.2018 року через КПП «Бориспіль-Б» за візою типу Б № (М)Y06175549, дійсною з 10.01.2018 року по 09.04.2018 року з метою навчання в Льотній Академії НАУ. Наказом Університету від 20.02.2018 року № 115/о «Про зарахування на відділення довузівської підготовки на період 2017/2018 н. р. до Льотної академії НАУ на контрактній основі» відповідач був зарахований на відділення довузівської підготовки за інженерно-технічним напрямком, у зв`язку із чим, відповідно до клопотання ЛА НАУ, позивачем був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 , виданою 22.03.2018 року, дійсною до 31.12.2018 року.Наказом ЛА НАУ від 04.07.2019 року «Про зарахування на відділення довузівської підготовки на період 2018/2019 н. р. до Льотної академії НАУ на контрактній основі» зарахований на відділення довузівської підготовки за інженерно-технічним напрямком, у зв`язку із чим, відповідно до зобов`язання ЛА НАУ, позивачем був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , виданою 22.07.2019 року, дійсною до 01.11.2019 року.

За час свого перебування на території України відповідач клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну не порушував.Проживав у гуртожитку ЛА НАУ за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з наказом Льотної академії Національного авіаційного університету від 09.10.2019 року № 1168/о «Про відрахування з навчання» відповідач відрахований з ЛА НАУ.

Згідно з довідкою № 7232-01/1 про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що місце проживання ОСОБА_2 зняте з реєстрації 16.10.2019 року.

З часу відрахування з Льотної академії Національного авіаційного університету відповідач виселений з гуртожитку та проживав в різних місцях у знайомих, зокрема, за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначив, що листом від 18.10.2019 року № 203/19 до нього (позивача) надійшло клопотання відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління національної поліції України в Кіровоградській області щодо прийняття рішення про скасування відповідачу посвідки та прийняття відносно останнього рішення про заборону в`їзду в Україну, оскільки відносно відповідача набрало законної сили рішення Ленінського районного суду у справі про адміністративне правопорушення № 78968327 від 15.11.2018 року за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, до позивача надійшло клопотання Льотної академії Національного авіаційного університету від 16.10.2019 року № 01-08/2848 про скасування відповідачу посвідки.

Таким чином, ним (позивачем) 21.10.2019 року прийнято рішення № 3704 про скасування посвідки, про що відповідачаповідомлено листом від 22.10.2019 року № 3501.5-6400/35.3-19. Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось. Крім того, 06.11.2019 року ОСОБА_2 був запрошений до службового приміщення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області для особистого ознайомлення із вказаним рішенням, однак останній відмовився з ним ознайомлюватись та його підписувати, що підтверджується поясненнями присутніх громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На даний час відповідач посвідку не здав, за обліками системи Аркан територію України не залишив, чим ухилився від виїзду з України у визначений законодавством термін.

07 листопада 2019 року ним (позивачем) прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну відповідачу строком на три роки.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги статей 9 та 23 Закону № 3773-УІ та пункту 68 Порядку № 322. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виїзду з України у термін, встановлений пунктом 68 Порядку № 322, є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення за межі України.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання та обов`язковою явкою в судове засідання учасників справи.

Представник позивача УДМС України в Кіровоградській області Житняк Д.Ю. (діє на підставі довіреності №2 від 02.01.2020 року) в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в ньому, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити позивачу в його задоволенні. Зазначив, що за рахунок коштів уряду його країни він повинен був навчатися в Льотній академії, однак навчання так і не розпочалося, та його двічі зараховували на відділення довузівської підготовки, тим самим, продовжуючи термін дії посвідки. Вказав, що на даний час у нього виникло багато проблем з університетом, де він постійно одній людині в деканаті сплачував значні кошти в розмірі 5 000 доларів США задля вирішення його (відповідача) питань як по навчанню, так і в міграційній службі з питання продовження йому терміну дії посвідки та тимчасове проживання на території України, та вважає, що фактично його обманули. Вказав, що останнім часом він постійно проживав в м.Києві, та проблем у інших містах України у нього не було, громадського порядку він не порушував, проблеми виникли і були лише в місті Кропивницький як за місцем навчання, так і з поліцією. Зазначив, що він лише один раз притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та готовий сплатити штраф, про будь-які рішення відносно нього за порушення Правил дорожнього руху України йому (відповідачу) нічого не відомо. Вказав, що він не згоден з рішенням позивача, яким йому заборонено в`їзд в Україну строком на 3 роки, вважає, що зазначеним рішенням йому буде відмовлено у в`їзді в інші країни. Окрім того, вказав, що документи, які йому надавалися позивачем він дійсно відмовився отримувати та ставити в них свій підпис, так як останні були складені українською мовою, якої він не розуміє, та якою не володіє. Вважав, що відсутні підстави для його примусового видворення за межі України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 13 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу Льотної академії Національного авіаційного університетувід 20.02.2018 року № 115/о «Про зарахування на відділення довузівської підготовки на період 2017/2018 н. р. до Льотної академії НАУ на контрактній основі» громадянин Лівії ОСОБА_2 з 19.02.2018 року зарахований на відділення довузівської підготовки за інженерно-технічним напрямком на період 2017/2018 н.р. до Льотної академії НАУ. Термін навчання з 19.02.2018 року до 31.12.2018 року.

При цьому, представник Льотної академії Національного авіаційного університетузвернувся до УДМС України в Кіровоградській області з клопотанням про оформлення посвідки на тимчасове проживання іноземцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину Лівії, паспортний документ НОМЕР_4, який прибув на територію України 02.02.2018 року за візою типу Д № (М) НОМЕР_3 , дійсною з 10.01.2018 по 09.04.2018 рокуз метою навчання в Університеті, на підставі чого, останній позивачем був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 22.03.2018 року, дійсною до 31.12.2018 року.

Судом також встановлено, що паспортний документ НОМЕР_4, виданий 25.09.2016 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсний до 24.09.2024 року.

Крім того, відповідно до наказу Льотної академії Національного авіаційного університету від 04.07.2019 року № 805/о «Про зарахування на відділення довузівської підготовки на період 2018/2019 н. р. до Льотної академії НАУ на контрактній основі» громадянин Лівії ОСОБА_2 зарахований з 04.07.2019 року на відділення довузівської підготовки на період 2018/2019 н.р. за інженерно-технічним напрямком до Льотної академії НАУ. Термін навчання з 04.07.2019 року до 01.11.2019 року, у зв`язку з чим, відповідно до зобов`язання Льотної академії НАУ позивачем був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , виданою 22.07.2019 року, дійсною до 01.11.2019 року.

За час перебування на території України відповідач клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну не порушував, що не заперечувалося під час судового розгляду справи відповідачем.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з наказом начальника Льотної академії Національного авіаційного університетувід 09.10.2019 року № 1168/о «Про відрахування з навчання» відраховано слухача ОСОБА_2 (Лівія) зі складу навчальної групи № 172 (теоретична підготовка комерційного пілота CPL (A) IR) в КЛУ Льотної академії з 08.10.2019 року за фінансову заборгованість.

Крім того, 16.10.2019 року ОСОБА_2 знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п.2, 4 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі, зокрема, отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки; коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують громадському порядку.

Рішенням Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області № 3704 від 21.10.2019 року на підставі п.п.2 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , видана на ім`я громадянина Лівії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене рішення прийнято на підставі клопотання Льотної академії НАУ від 16.10.2019 року № 01-08/2848 про анулювання посвідки № 800076738 на тимчасове проживання ОСОБА_2 , у зв`язку з відрахуванням від подальшого навчання в Льотній академії НАУ. Копія рішення направлена відповідачу за адресою: м. Кропивницький, вул. Добровольського, 12.

З зазначеним рішенням ОСОБА_2 відмовився ознайомлюватися 06 листопада 2019 року, про що свідчать заяви свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були присутніми при оголошенні зазначеного рішення ОСОБА_2 у приміщенні УДМС в Кіровоградській області, за адресою: м. Кропивницький , вул. Чміленка, 53а.

Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось.

Відповідно до п.68 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, повинні здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії такого рішення, про що в рішенні про скасування посвідки роз`яснювалося відповідачу.

При цьому, з пояснень представника позивача під час судового розгляду, які не спростовано відповідачем, встановлено, що відповідач посвідку не здав, територію України не залишив, тимчасово проживав за останньою відомою адресою АДРЕСА_2 , чим ухилився від виїзду з України у визначений законодавством термін. При цьому, під час судового розгляду справи судом також встановлено, що відповідач, не має постійного місця проживання на території України та тимчасово останнім часом мешкав за різними адресами у друзів, та з пояснень самого відповідача, - у м.Києві.

Судом також встановлено, що постановою Ленінського районного суд м. Кіровограда від 15 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та відповідно до зазначеної постанови, останній керував транспортним засобом, автомобілем Мазда, у м. Кропивницькому, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

Крім того, постановою Ленінського районного суд м. Кіровограда від 28 жовтня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Зазначені обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13 січня 2020 року по справі №405/242/20 за позовом Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України.

Окрім того, судом встановлено, що рішенням УДМС України в Кіровоградській області від 07.11.2019 року, затвердженого начальником УДМС України в Кіровоградській області В.Гончаренком 07.11.2019 року, заборонено громадянину Лівії ОСОБА_2 , стать - чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце тимчасового перебування на території України: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Лівії НОМЕР_4 від 25.09.2016 терміном дії до 24.09.2024, виданий компетентними органами Лівії, в`їзд в Україну строком на 3 роки - з 07.11.2019 року до 07.11.2022 року.

Зазначене рішення на час судового розгляду відповідачем також не оскаржувалося.

Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2020 року (Справа №405/242/20), яке набрало законної сили, адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України, - задоволено. Громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, строком на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі України. Зазначене рішення відповідачем також не оскаржувалося.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно з ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч.11 ст.289 КАС України).

Відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

При цьому, статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи з наявних у справі доказів не було встановлено наявності обставин, передбачених ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача за межі України.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що громадянин Держави Лівія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час незаконно, за відсутності відповідних правових підстав, перебуває в Україні, добровільно та самостійно в установлений строк без наявності поважних причин не виконав рішення компетентного органу від 21.10.2019 року, яким відповідачу скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , та за яким відповідач повинен був виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії такого рішення, що свідчить про порушення чинного законодавства України,крім того, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, окрім того, відповідач не має законного джерела існування та об`єктів власності на території України, не навчається та не працює, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 90, 139, 245, 246, 271, 288, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України, - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Держави Лівія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 28 січня 2020 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова