Справа № 640/2179/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

03 лютого 2020 року м. Київ № 640/2179/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8-А, ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) про визнання протиправним та скасування п. 7 Наказу ДАБІ України №4-Л від 17.01.2020 «Про результати розгляду питань щодо ліцензування».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи.

Разом з адміністративний позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії пункту 7 Наказу ДАБІ України №4-Л від 17.01.2020 про результати розгляду питань щодо ліцензування.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що при здійсненні перевірки Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» щодо дотримання ним вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності із будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, відповідачем було перевищено свої повноваження, що є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням. Позивачем зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому призвести до потреби докладати значних зусиль та витрат для відновлення його прав та інтересів. Позивач наголосив, що виконання оскаржуваного наказу призведе до зупинки будівництва, до порушення строків будівництва, затримки введення об`єктів в експлуатацію та передачі їх під заселення, неможливості вчасно та в повному обсязі виконати позивачем взяті на себе зобов`язання за договорами та сплачувати працівникам заробітну плату та інші, пов`язані з нею обов`язкові виплати, податки, інші загальнообов`язкові платежі.

Вирішуючи заяву Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» про забезпечення позову, суд бере до уваги наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж поданої заяви про забезпечення позову, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглядаючи та вирішуючи заявлену заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

В той же час, суд враховує, що згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.

Як зазначено позивачем в тексті заяви про забезпечення позову, на сьогоднішній день, відповідно до виданих відповідачем дозволів, Приватне акціонерне товариство «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» виконує будівельні роботи на наступних об`єктах:

1. Будівництво житлового кварталу з неповним комплексом установ та підприємств обслуговування місцевого значення в с. Новосілки Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області;

2. Житлово-громадський центр по вул. Доківська в селищі Коцюбинське Київської області;

3. Житловий квартал з неповним комплексом установ та підприємств обслуговування місцевого значення по вул. Озерній в с. Новосілки Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області;

4. Будівництво багатоповерхової житлової забудови кварталу "Олімпійський" в м. Бровари Київської області (III черга будівництва);

5. Житловий квартал з неповним комплексом установ та підприємств обслуговування місцевого значення вздовж Одеського шосе в с.м.т. Чабани Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області;

6. Будівництво 301-квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Петлюри Симона (Черняховського), 21- Б в м. Бровари Київської області.

Вказані обставини підтверджується доданими до матеріалів заяви про забезпечення позову копіями дозволів від 08.09.2017 №ІУ62; від 04.11.2014 №ІУ77; від 14.09.2018 №ІУ31; від 14.11.2019 №ІУ28; від 15.11.2018 №ІУ24, а також даними з офіційного сайту ДАБІ України по об`єкту «Будівництво 301-квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Петлюри Симона (Черняховського), 21- Б в м. Бровари Київської області».

Крім того, позивач звертає увагу на ті обставини, що на сьогодні ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» укладено більш як 900 договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: Київська обл., с.м.т. Коцюбинське, вул. Доківська. 14, ж/б №10.

На підтвердження укладання відповідних договорів позивачем також надано окремі копії таких договорів, в кількості 4 одиниць.

Так, враховуючи наведені позивачем доводи щодо виконання ним на даний час будівельних робіт по зазначеним вище об`єктам, суд погоджується з твердженнями позивача щодо того, що виконання оскаржуваного наказу призведе до зупинення будівництва, що в свою чергу спричинить порушення строків будівництва та затримку введення об`єктів будівництва в експлуатацію та їх передачу під заселення, що призведе до неможливості своєчасного та належного виконання позивачем взятих на нього зобов`язань по будівництву. При цьому, доцільно відмітити, що вказані обставини можуть спричинити чисельні матеріальні збитки для ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант».

Зважаючи на викладене у сукупності, а також те, що правомірність оскаржуваного пункту наказу буде встановлюватися судом в межах розгляду адміністративної справи, на переконання суду, виконання останнього до ухвалення рішення в адміністративній справі, створює очевидну небезпеку та може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, що відповідно, позбавить позивача ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких Приватне акціонерне товариство «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» звернулось до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При вирішенні даної заяви щодо забезпечення адміністративного позову, суд також дійшов висновку, що застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, а вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії пункту 7 Наказу ДАБІ України №4-Л від 17.01.2020 про результати розгляду питань щодо ліцензування буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Позивачем в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову наведено достатньо аргументів, які підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або зведе нанівець ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

У випадку, якщо особа має намір звернутися до суду з немайновою вимогою, судам необхідно застосовувати та досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, об`єднана палата дійшла висновку, що в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Окремо, суд зауважує, що не висловлює думку щодо законності чи правомірності п. 7 Наказу ДАБІ України №4-Л від 17.01.2020 «Про результати розгляду питань щодо ліцензування», а рішення стосовно вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом буде ухвалено у даній справі.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, керуючись ст.ст. 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8-А, ) про забезпечення позову в адміністративній справі №640/2179/20 - задовольнити.

2. До моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/2179/20 зупинити дію пункту 7 Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №4-Л від 17.01.2020 про результати розгляду питань щодо ліцензування.

5. Ухвалу направити для виконання сторонам у справі.

6. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", у строк до 04 лютого 2023 року.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є Приватне акціонерне товариство «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8-А, ), а боржником - Державна архітектурно-будівельна інспекція України (01113, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ).

6. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

8. Ухвала діє до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили.

Згідно з частиною восьмою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Н.Г. Вєкуа