Справа № 420/6778/19
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6778/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 (згідно паспорту),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дії щодо не зарахування до трудового стажу певного періоду роботи та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого, з урахуванням уточненого адміністративного позову, позивачка просить суд:

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до трудового стажу період роботи ОСОБА_1 з 24.12.1983 року до 22.08.1994 року у Одеському-виробничому об`єднанні «Сатурн» фабрика «Олімпія».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати період роботи у Одеському-виробничому об`єднанні «Сатурн» фабрика «Олімпія» з 24.12.1983 року до 22.08.1994 року до трудового стажу ОСОБА_1 .

Здійснити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з урахуванням трудового стажу за період роботи з 24.12.1983 року до 22.08.1994 року.

Виплатити ОСОБА_1 не нараховану, призначену за інвалідністю пенсію з 05.11.2018 року.

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що 05.11.2018 року їй призначено пенсію по інвалідності (2 група інвалідності). 03.05.2019 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою № 288/ІІІ-ІІ щодо зарахування стажу роботи за період з 24.12.1983 року по 22.08.1994 року. Проте, згідно з відповіддю ГУ ПФУ в Одеській області, стаж за період з 24.12.1983, року по 22.08.1994 року не враховано до розрахунку пенсії, оскільки запис від 22.08.1994 року трудової книжки від 02.10.1979 року серія НОМЕР_1 засвідчений печаткою неіснуючої держави (УРСР), що є прямим порушенням Наказу № 58 від 29.07.1993 року. Позивачка вважає дії відповідача неправомірними.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.01.2020 року.

24.12.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який з позовними вимогами управління не погоджується. Представник відповідача зазначає, що при обчисленні стажу позивачки для призначення пенсії не враховано період з 24.12.1983 року по 22.08.1994 року, у зв`язку із тим, що запис про звільнення від 22.08.1994 року засвідчений печаткою неіснуючої на той момент держави (СРСР). Представник відповідача зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.10.1993 року за № 643 була затверджена Інструкція про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 28.10.1993 року, а тому, фабрика «Олімпія» мала б замінити власні печатки після припинення статусу СРСР. Представник відповідача зазначає, що відсутні взагалі будь-які відомості про існування підприємства Одеського виробничого об`єднання «Сатурн» фабрика «Олімпія» у 1994 році.

Під час судового розгляду справи позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

24.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила надати їй відповідь щодо причин неврахування до трудового стажу періоду з 1982 по 1994 роки під час призначення пенсії.

14.05.2019 року Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі надало відповідь на заяву позивачки, згідно з якою стаж за період з 24.12.1983 року по 22.08.1994 року не враховано до розрахунку пенсії, оскільки запис від 22.08.1994 року трудової книжки від 02.10.1979 року серія НОМЕР_4 засвідчений печаткою неіснуючої держави (УРСР), що є прямим порушенням спільного Наказу Міністерства праці України. Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктами 1,2 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Приписами п. 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з п. п. 23, 24 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Судом встановлено, що позивачка на підтвердження факту роботи в Одеському виробничому об`єднанні «Сатурн» фабрика «Олімпія» у період з 15.11.1982 року по 22.08.1994 року надала копію трудової книжки НОМЕР_1 від 02.10.1979 року, оригінал якої суд оглянув у судовому засіданні.

Суд зазначає, що з огляду на відомості, що наявні у трудовій книжці, позивач прийнята на роботу до Одеської фабрики картонно-паперових виробів з 15.11.1982 року.

ОСОБА_1 звільнена з Одеського виробничого об`єднання «Сатурн» фабрика «Олімпія» (реорганізована Одеська фабрика картонно-паперових виробів) 22.08.1994 року. Запис про звільнення позивачки засвідчений печаткою, яка містить запис: «Міністерство місцевої промисловості Української РСР Одеське виробниче об`єднання «Сатурн» фабрика «Олімпія» м. Одеса».

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 2.3,2.4 розділу 2 вказаної Інструкції передбачено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що надана позивачкою трудова книжка, оформлена згідно з вимогами законодавства, проте, наявна на записі про звільнення від 22.08.1994 року печатка містить запис «Міністерство місцевої промисловості Української РСР Одеське виробниче об`єднання «Сатурн» фабрика «Олімпія» м. Одеса».

Разом з тим, відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 24 серпня 1991 року № 1427-XII, проголошено 24 серпня 1991 року Україну незалежною демократичною державою.

Тобто, з 24.08.1991 року Українська РСР припинила своє існування та існує самостійна українська держава - Україна.

Суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.10.1993 року за № 643 була затверджена Інструкція про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 28.10.1993 року.

Разом з тим, суд вважає, що використання Одеським виробничим об`єднанням «Сатурн» фабрика «Олімпія» печатки старого зразка при заповненні трудової книжки позивачки, не є підставою для не зарахування періоду роботи на вказаному підприємстві під час призначення пенсії, оскільки не вчинення підприємством дій для обміну печаток є порушенням безпосередньо вказаного підприємства, яке жодним чином не впливає на факт перебування позивачки із вказаним підприємством у трудових відносинах. Засвідчення запису про звільнення печаткою старого зразка, на думку суду, не є достатнім та належним доказом для встановлення факту відсутності трудових відносин між підприємством та позивачкою у спірний період.

Крім того, суд наголошує, що трудова книжка позивачки, окрім наявного порушення, оформлена у відповідності до вимог законодавства, містить всі необхідні записи, які вчинені в хронологічному порядку.

Суд зазначає, що наявні у документах на підтвердження трудового стажу формальні неточності, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17.

Крім цього, суд зазначає, що згідно з пп.4 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд встановив, що відповідач, під час призначення пенсії ОСОБА_1 , не вчинив жодних дій, спрямованих на отримання додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий стаж позивача.

Також, суд наголошує, що Порядок № 637 покладає саме на органи Пенсійного фонду обов`язок підтвердження трудового стажу на підставі показань свідків.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що позивач надала відповідачу документи, які, на думку, суду є достатніми, для підтвердження факту роботи позивачки в Одеському виробничому об`єднанні «Сатурн» фабрика «Олімпія» у період з 24.12.1983 року до 22.08.1994 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дії щодо не зарахування до трудового стажу певного періоду роботи та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до трудового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 24.12.1983 року до 22.08.1994 року в Одеському виробничому об`єднанні «Сатурн» фабрика «Олімпія».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату, призначеної по інвалідності пенсії ОСОБА_1 з урахуванням трудового стажу в період з 24.12.1983 року до 22.08.1994 року в Одеському виробничому об`єднанні «Сатурн» фабрика «Олімпія» з 05.11.2018 року.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 04 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.