Справа № 580/3320/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року справа № 580/3320/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представника позивача: Кучерук А.В. - за ордером,

представника відповідачів: Зіменка С.М. - за довіреностями,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юріті» до Головного управління ДПС у Черкаській області та до Державної податкової служби України, про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юріті» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Черкаській області, яка приймала рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1248198/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 4 від 16.01.2019; № 1248192/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 1 від 04.02.2019; № 1248193/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 7 від 03.06.2019; №1248191/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 2 від 08.01.2019; № 1248197/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 5 від 29.01.2019; № 1248195/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 2 від 12.02.2019; № 1248190/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 5 від 28.02.2019; № 1248196/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної №11 від 03.06.2019; №1248199/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної №12 від 03.06.2019; № 1248194/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної №13 від 03.06.2019.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юріті» днем фактичного подання, а саме: податкову накладну № 4 від 16.01.2019 зареєструвати 02.05.2019; податкову накладну № 1 від 04.02.2019 зареєструвати 02.05.2019; податкову накладну № 7 від 03.06.2019 зареєструвати 30.06.2019; податкову накладну № 2 від 08.01.2019 зареєструвати 02.05.2019; податкову накладну № 5 від 29.01.2019 зареєструвати 02.05.2019; податкову накладну № 2 від 12.02.2019 зареєструвати 02.05.2019; податкову накладну № 5 від 28.02.2019 зареєструвати 13.05.2019; податкову накладну № 11 від 03.06.2019 зареєструвати 21.06.2019; податкову накладну № 12 від 03.06.2019 зареєструвати 21.06.2019; податкову накладну № 13 від 03.06.2019 зареєструвати 21.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ДФС України зупинила реєстрацію вищенаведених податкових накладних, вказавши підставою для зупинення реєстрації у квитанціях, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризикованості платника податків». При цьому, у квитанціях зазначено, що для реєстрації необхідно надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач стверджує, що надав в електронному вигляді копії необхідних документів та пояснення щодо здійснених господарських операцій, однак оскарженими рішеннями комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Позивач звернув увагу, що у спірних рішеннях не конкретизовано, які саме документи складені із порушеннями та яких не вистачає.

Позивач вказує, що ним виконано необхідні вимоги для реєстрації податкових накладних та надано всі необхідні документи, відтак, оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню, а податкові накладні повинні бути зареєстровані днем їх фактичного подання в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

До суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що зупинення реєстрації податкових накладних здійснюється в автоматичному режимі, без втручання працівників ГУ ДФС у Черкаській області, шляхом перевірки відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації.

Щодо реєстрації податкових накладних представник відповідача зазначив, що наданих позивачем документів недостатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Зокрема, не надано ті чи інші первинні документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з контрагентами, зокрема документів щодо відрядження працівників або придбання послуг.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідачів наголосив, що позивачем до позовної заяви додано документи, які не надавались контролюючому органу під час прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідачів вважає, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних позивача прийняті правомірно, тому позовні вимоги є необґрунтованими.

У відповіді на відзив представник позивача наголосила на безпідставності доводів відзиву та вказала, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містили вичерпного переліку документів, які необхідно надати для реєстрації податкових накладних.

Щодо відсутності окремих первинних бухгалтерських документів, зокрема відомостей про відрядження працівників для здійснення послуг охорони зазначила, що здійснення господарських операцій необхідно оцінювати з точки зору їх фактичного здійснення в сукупності з усіма первинними бухгалтерськими документами. Також відхилила доводи щодо дискреційних повноважень контролюючого органу, оскільки саме зобов`язання відповідача вчинити конкретно визначені дії дає змогу в повній мірі захистити порушені права позивача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юріті» та ПрАТ «Агрофорт» укладено договір про надання охоронних послуг від 27.12.2018 №20181227/2.

За умовами вказаного договору ПАТ «Агрофорт» (далі - МХП) замовляє, а ТОВ «Енджисі-Сек`юріті» (Виконавець) надає охоронні послуги, код згідно Державного класифікатору продукції та послуг (ДКПП) 80.10 «Діяльність приватних охоронних служб» (в подальшому «Послуги»), а саме здійснює охорону об`єктів МХП, які належать йому на праві власності або які знаходяться в оренді МХП та використовуються ним на законних підставах.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юріті» (Виконавець) та ПАТ «Київський маргариновий завод» (Замовник) укладено договір про надання охоронних послуг від 27.12.2018 №20181227/1 відповідно до якого (Замовник) доручає, а (Виконавець) зобов`язується: здійснити заходи з охорони майна Замовника на об`єкти (Замовника), а саме території виробничого об`єкта саме ПрАТ «Київський маргариновий завод», який розташований за адресою м.Київ, просп. Науки, 3; оперативно реагувати на правопорушення, що скоються на території охоронюваного об`єкта.

02.05.2019 позивач відправив засобами телекомунікаційного зв`язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкову накладну №4 від 16.01.2019, виписану на користь ПАТ «Агрофорт» на суму 145451,56 грн., в тому числі ПДВ 24241,94 грн..

Згідно електронної квитанції від 02.05.2019 податкова накладна прийнята за №. У квитанції зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК №4 від 16.01.2019 в ЄРПН зупинена. Податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В аналогічному порядку ТОВ «Енджисі-Сек`юріті» направило на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 1 від 04.02.2019 та податкову накладну № 7 від 03.06.2019 на користь ПАТ «Агрофорт» щодо надання охоронних послуг.

Також ТОВ «Енджисі-Сек`юріті» направило на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №2 від 08.01.2019; податкову накладну №5 від 29.01.2019; податкову накладну № 2 від 12.02.2019; податкову накладну №5 від 28.02.2019; податкову накладну №11 від 03.06.2019; податкову накладну №12 від 03.06.2019; податкову накладну № 13 від 03.06.2019 на надання охоронних послуг ПАТ «Київський маргариновий завод»

Згідно з електронними квитанціями від 02.05.2019, 13.05.2019, 21.06.2019, 30.06.2019 реєстрацію наведених податкових накладних зупинено відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України.

Підставою для зупинення реєстрації у повідомленнях зазначено, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризикованості платника податків». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

До податкових накладних №4 від 16.01.2019, №1 від 04.02.2019, №7 від 03.06.2019 ТОВ «Енджисі-Секюріті» надіслано електронним зв`язком повідомлення про надання пояснення із додатками, в яких містились копії наступних документів:

- виписка по рахункам з 01.06.2019 до 06.06.2019, на 1-му арк.;

- акт №ВР-20181227/2-001 від 16.01.2019;

- акт №ВР-20181227/2-002 від 04.02.2019;

- акт №ВР-20181227/2-003 від 03.06.2019;

- договір №20181227/2 від 27.12.2018;

- виписка по рахунку з 01.02.2019 до 06.02.2019;

- виписка по рахунку з 23.01.2019 до 29.01.2019.

До податкових накладних №2 від 08.01.2019, №5 від 29.01.2019, №2 від 12.02.2019, №5 від 28.02.2019, №11 від 03.02.2019, №12 від 03.06.2019, №13 віл 03.06.2019 ТОВ «Енджисі-Секюріті» надіслано електронним зв`язком повідомлення про надання пояснення із додатками, в яких містились копії наступних документів:

- акт №ВР-20181227/1-004 від 28.02.2019;

- акт№ ВР -20181227/1-003 від 15.02.2019;

- акт № ВР -20181227/1-002 від 31.01.2019;

- акт № ВР -20181227/1-001 від 16.01.2019;

- виписка по рахункам сформована 29.01.2019;

- виписка по рахункам з 05.01.2019 до 13.01.2019;

- виписка по рахункам з 07.02.2019 до 14.02.2019;

- договір №20181227/1 від 27.12.2018.

Комісією Головного управління ДФС у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №1248198/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 4 від 16.01.2019; № 1248192/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 1 від 04.02.2019; № 1248193/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 7 від 03.06.2019; №1248191/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 2 від 08.01.2019; № 1248197/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 5 від 29.01.2019; № 1248195/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 2 від 12.02.2019; № 1248190/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної № 5 від 28.02.2019; № 1248196/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної №11 від 03.06.2019; №1248199/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної №12 від 03.06.2019; № 1248194/42531412 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної №13 від 03.06.2019.

Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних вказано надання копій документів, які складені з порушенням законодавства. В якості додаткової інформації в рішеннях вказано про не надання документів щодо відрядження працівників або придбання послуг.

Не погоджуючись з наведеними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

В розумінні пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 ПК України, згідно реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З наведених законодавчих норм випливає, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, можливо зупинення їх реєстрації.

Суд також враховує, що відповідно п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі Порядок №117), у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 13 Порядку №117 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

За змістом пунктів 16-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

ДФС розміщує та постійно оновлює на своєму офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв`язку ДФС, якими можуть подаватися письмові пояснення та копії документів.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що вони розроблені з метою перевірки ризикових господарських операцій та усунення фактів виникнення штучно сформованого податкового кредиту на стадії реєстрації податкових накладних.

Для підтвердження правомірності формування податкового кредиту за результатами здійснених господарських операцій платнику податків надається право надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Законодавство не містить вичерпного переліку документів, які повинен надати платник податків для реєстрації податкових накладних, проте вони повинні бути достатніми для прийняття рішення про їх реєстрацію з огляду на специфіку конкретних правовідносин.

Доводи позивача, що рішення Головного управління ДФС у Черкаській області про відмову у реєстрації податкових накладних не містять конкретних мотивів щодо причин та підстав прийняття таких, суд вважає необґрунтованими, оскільки в рішеннях чітко вказано підставу їх прийняття відсутність документів щодо відрядження працівників або придбання послуг.

На переконання суду, надання послуг охорони в обов`язковому порядку передбачає виконання роботи конкретно визначеними працівниками, однак ні контролюючому органу, ні в ході судового розгляду спору позивач документів про відрядження працівників не надав.

Відсутність документів про відрядження працівників об`єктивно перешкоджає встановленню фактичного здійснення господарських операцій щодо надання послуг охорони.

Більш того, в своєму адміністративному позові позивач стверджує, що з метою виконання вимог договорів про надання послуг охорони з ПАТ «Агрофорт» та ПАТ «Київський маргариновий завод», уклав договори субпідряду на надання охоронних послуг з ТОВ «Експрес охорона» та ТОВ «Гард Секьюріті» №20181228/2 від 28.12.2018 та №20181228/1 від 28.12.2018, однак під час надання пояснень контролюючому органу не надав цих договорів та не надав в електронному вигляді документи, які підтверджують господарські взаємовідносини з наведеними контрагентами.

Отже, доводи позивача базуються на документах, які не досліджувались комісією Головного управління ДФС у Черкаській області під час вирішення питання про наявність підстав для реєстрації податкових накладних та не покладені в основу оскаржених рішень.

Надані комісії договори, акти наданих послуг та виписки по рахунках не дають змоги в повній мірі дослідити зміст господарських операцій, оскільки згідно п. 2.2 договору №20181227/1 від 27.12.2018 охорона об`єкту здійснюється шляхом організації п`яти цілодобових постів охорони, одного поста старших змін в період з 00:00 до 24:00 год. та начальника охорони з режимом роботи з 08-00 до 17-00 в робочі дні (крім вихідних).

Також п. 3.3.6, 3.3.8 договору №20181227/2 від 27.12.2018 передбачають обов`язки ТОВ «Енджисі-Сек`юріті»: забезпечувати наявність передбаченого договором чи додатками до нього необхідної кількості персоналу за будь-яких обставин; до початку надання послуг направити підлеглих працівників, які будуть надавати послуги для проходження вступного інструктажу з охорони праці та пожежної безпеки та у медичний пункт для проведення санітарно-гігієнічного навчання.

Отже, фактичне здійснення господарських операцій щодо надання послуг охорони може бути в даному конкретному випадку підтверджено шляхом документування фізичної та фактичної участі працівників в охороні об`єктів замовників.

Посилання позивача на визнання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/1240/19 від 26.04.2019 протиправними дій Державної фіскальної служби України, що полягають у запровадженні для використання регіональними підрозділами ДФС України критеріїв оцінки ризиковості платника податку, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН листом від 05 листопада 2018 року №4065/99-99-07-05-04-18 «Критерії ризиковості платника податків», суд вважає необґрунтованим, оскільки наведене рішення скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019.

Отже, висловлені представником відповідачів твердження щодо неналежності поданих позивачем документів для реєстрації податкових накладних, суд визнає обґрунтованими.

Підсумовуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд доходить висновку про правомірність оскаржених рішень про відмову в реєстрації поданих позивачем податкових накладних.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Підсумовуючи наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 5 лютого 2020 року.

Суддя В.В. Гаращенко