Справа № 340/338/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 лютого 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/338/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) за його адміністративним позовом до:

Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151; );

Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, З, м. Київ, 03151) про визнання протиправними та скасування рішень, а також зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Боруш А.О., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, оформлене протоколом № 12 від 19 грудня 2019 року, у частині направлення до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000854 від 03.01.2013, виданого Державним агентством земельних ресурсів України;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 08 січня 2020 року № 3 у частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000854 від 03.01.2013, виданого Державним агентством земельних ресурсів України;

- зобов`язати Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру внести до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників відомості про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат № 000854 від 03.01.2013, виданий Державним агентством земельних ресурсів України;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Разом із позовною заявою представником подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 08 січня 2020 року № 3 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» у частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000854 від 03.01.2013, виданого Державним агентством земельних ресурсів України;

- зобов`язання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру внести зміни до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, зазначивши про зупинення дії наказу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 08 січня 2020 року № 3 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» у частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000854 від 03.01.2013, виданого Державним агентством земельних ресурсів України.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є інженером-землевпорядником, що підтверджується кваліфікаційним сертифікатом № 000854 від 03.01.2013, виданим Державним агентством земельних ресурсів України. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області нібито виявила порушення ОСОБА_1 як інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою у зв`язку з чим звернулась з листом до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. За наслідком процедурних дій Держгеокадастром прийнято наказ № 3 від 08.01.2020 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», яким анульовано кваліфікаційний сертифікат ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним витягом з додатку до даного наказу.

Представником ОСОБА_1 також зазначено, що ними подано адміністративний позов до Держгеокадастру та Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, предметом якого є оскарження рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, оформлене протоколом від 19.12.2019 №12 та наказу Держгеокадастру від 08.01.2020 №3 у частині інженера-землевпорядника ОСОБА_1 В., а також зобов`язання Держгеокадастру вчинити певні дії. Представник стверджує, що ні в оскаржуваному протоколі Кваліфікаційної комісії, ні в оскаржуваному наказі Держгеокадастру не зазначено жодного обґрунтування щодо вчинення ОСОБА_1 грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, можна дійти до висновку про наявність очевидних ознак протиправності наказу Держгеокадастру, яке створює перешкоди у реалізації ОСОБА_1 право на працю. А тому саме лише зупинення дії оскаржуваного наказу Держгеокадастру не повністю збереже існуюче становище ОСОБА_1 до розгляду справи, оскільки у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників містяться відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката заявника, що позбавляє можливості заявника здійснювати відповідну діяльність без внесення відповідних відомостей у реєстр, та відповідно позбавляє його можливості заробляти на життя. З огляду на викладене, на думку представника заявника, є усі підстави для забезпечення позову.

Суд, за наслідком розгляду клопотання про забезпечення позову, зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частинами 1, 5 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Беручи до уваги викладенні вище норми, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18).

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, з даної норми слідує, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Оцінюючи доводи поданої заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними й співмірними з позовними вимогами.

Водночас наведені представником заявника доводи наявності ознак протиправності оскаржуваного протоколу Кваліфікаційної комісії та оскаржуваного наказу Держгеокадастру, а також припущення щодо відсутності належного обґрунтування стосовно вчинення ОСОБА_1 грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою є передчасними та не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог.

Крім того, суд зазначає, що заявляючи заяву про забезпечення позову у такий спосіб, представник заявника фактично до винесення кінцевого рішення у справі, хоче отримати проміжне рішення суду та мати можливість продовжувати надавати ліцензійні послуги, що може мати в подальшому негативні наслідки (стосовно чинності складеної документації).

При цьому, суд наголошує, що забезпечення позову є крайнім заходом спрямованим на збереження існуючого правового становища, тому вжиття такого заходу повинно бути підтверджено належними доказами, чого представником заявника зроблено не було.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Водночас, суд зауважує, що заявник не позбавлений можливості у подальшому повторно ініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення його позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі встановлення відповідних підстав для цього.

Керуючись ст.ст.150-154, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви про забезпечення позову представника ОСОБА_1 за його адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішень, а також зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали суду невідкладно надіслати представнику заявника та заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, встановлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук