Справа № 240/126/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

31 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/126/20

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення розрахунку та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно та зобов`язати відповідача надати довідку-розрахунок вартості речового майна та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно.

В обґрунтування позову вказує, що після звільнення встановив, що під час розрахунку у зв`язку із звільненням, відповідачем безпідставно не було проведено нарахування та виплату грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі згідно норм забезпечення під час служби.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Копію ухвали позивач отримав 15.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відділом документального забезпечення суду 27.01.2020 зареєстровано заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом. В обґрунтування вказує, що при звільненні та виключенні зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, питання про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно вирішено не було, довідку про вартість неотриманого речового майна не видавалась. Вказує, що не був обізнаний у тому, що при звільненні повного розрахунку проведено не було. Зазначає, що строком звернення щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо невидачі довідки про вартість неотриманого майна та невиплати грошової компенсації за таке майно є шість місяців з дня, коли він дізнався чи міг про це дізнатись, фактично це дата надання військовою частиною відповіді про відмову у наданні такої довідки та відмови у виплаті грошової компенсації. Вважає, що строк звернення до суду не пропущено.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні матеріалів, доданих до позовної заяви, в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Встановлено, що наказом Командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №80 від 31.03.2015, старшого лейтенанта ОСОБА_1 із 31.01.2015 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Новоград-Волинсько-Червоноармійського ОМВК Житомирської області.

До позовної заяви додано копію рапорту, з яким позивач звертався до командира військової частини НОМЕР_1 у якому просить дозвіл на видачу довідки-розрахунку сум компенсації за невидане речове майно. Рапорт отримано відповідачем 19 серпня 2019 року, що підтверджується відміткою на ньому.

Із рапортом про виплату компенсації за неотримане речове майно за час проходження військової служби, позивач звернувся 04 жовтня 2019 року. Відповідь на рапорт датовано 10.10.2019.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлені строки звернення до адміністративного суду.

Частинами 1 та 2 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 04 липня 2019 року у справі №821/2/18 (адміністративне провадження №К/9901/55500/18) вказав: віднесення справ стосовно невиплати військовослужбовцям, звільненим з військової служби, грошової компенсації за неторимане речове майно, до юрисдикції адміністративних судів робить актуальним питання про строки звернення до суду за захистом цього права, оскільки фактично спір стосується відновлення майнового стану у зв`язку із неотриманням належного їм речового майна під час проходження служби. Колегія суддів указує що предметом у зазначеній категорії справ, належать, до категорії справ щодо проходження публічної служби, однак безпосередньо стосується порушення майнових прав особи, яке пов`язане зі звільненням з публічної служби. Специфічний характер правовідносин у категорії спорів, що розглядаються, у яких на публічно-правовий характер спору накладається майновий аспект, змушує брати до уваги ці особливості при визначенні того, які норми визначають строки звернення до суду для цих справ. В той же час враховуючи специфіку публічно - правових спорів, для вирішення яких Кодексом адміністративного судочинства України визначені спеціальні строки, то колегія суддів вважає достатнім строком для реалізації позивачем права звернення до суду за захистом порушеного права загальний шестимісячний строк, встановлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Отже, до спірних правовідносин застосовується шестимісячний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так в позовній заяві, позивач вказує, що наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) від 31.03.2015 його було виключено зі списків особового складу. Тобто відповідачем розрахунки з позивачем були проведені у 2015 році, а отже про невиплату грошової компенсації за неотримане речове майно позивач повинен був дізнатись саме у 2015 року, у той час, як із позовною заявою про зобов`язання виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно звернувся до суду лише у грудні 2019 року, тобто через чотири роки та дев`ять місяців з дня, коли ОСОБА_1 дізнався про недоотримання коштів за речове майно.

Суд зауважує, що доказів неможливості звернення до відповідачем із рапортами у період із квітня 2015 року по жовтень 2019 року позивачем не надано та не зазначено, що перешкоджало позивачу звернутися до суду в установлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення повернення позовної заяви, оскільки позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку звернення до адміністративного суду за відсутності поважних причин.

Також, суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук