Справа № 460/157/20
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
04 лютого 2020 року м. Рівне №460/157/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискін С.А., після одержання позовної заяви
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу, -
Ухвалою суду від 16.01.2020 позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду: документу про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, з зазначенням підстав для поновлення строку та докази поважності причин його пропуску.
30.01.2020 представником позивача, на виконання ухвали суду від 16.01.2020, долучено платіжне доручення про сплату судового збору у сумі 840,80 грн., а також заяву про поновлення строку звернення до суду.
За результатами розгляду поданих документів і заяви, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з вимогами ч.1, 2, 3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, вимогами ст.122 КАС України чітко визначено, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого порушеного права, якщо він дійсно зацікавлений у його поновленні.
При цьому, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI 10-денний строк визнано достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що відповідною вимогою про сплату боргу (недоїмки) порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи оскаржить вона її в судовому або адміністративному порядку.
Правові висновки щодо застосування до спірних відносин десятиденного строку звернення до суду неодноразово висловлювалась Верховним Судом у його постановах, зокрема, від 31.01.2019 у справі №802/983/18-а, від 17.07.2019 у справі №0740/1050/18, від 08.08.2019 у справі №480/106/19.
Відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, підстави для застосування шестимісячного строку звернення до суду в даній категорії справ у суду відсутні.
З огляду на наведене, покликання представника позивача на відсутність у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" чіткого регулювання питання строку звернення до суду та відсутність однозначної позиції з цих питань у різних судових інстанцій є безпідставним.
Крім того, при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу також на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Тобто, з аналізу зазначених процесуальних норм КАС України та практики Європейського суду з прав людини слідує, що при вирішенні питання дотримання строків звернення з позовною заявою слід враховувати не тільки безпосередню обізнаність особи про факти порушення її прав, а й об`єктивну можливість цієї особи знати про ці факти.
Правом на оскарження вказаної вимоги в адміністративному порядку позивач не скористався і з даним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду звернувся 13.01.2020.
Тобто, позовна вимога про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 08.10.2019 заявлена позивачем з пропуском визначеного абз.9 ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 10-денного строку.
Згідно з довідкою про вручення (повернення) поштового відправлення, що міститься в Комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", вказану ухвалу суду від 29.10.2019 позивачу вручено 01.11.2019.
Суд зазначає, що навіть з урахуванням вказаної ухвали суду від 29.10.2019, будь-яких доказів на підтвердження існування перешкод у реалізації позивачем своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів після 01.11.2019 стороною позивача долучено не було.
За таких обставин, суд дійшов висновку про неповажність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Згідно з ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, недоліки позовної заяви позивачем не усунуті, вимоги ухвали суду від 16.01.2020 - не виконані.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на викладене та враховуючи вимоги ст.122, 123, 169 КАС України у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до приписів п.2 ч.1 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, у разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.
Керуючись статтями 122, 123, 169, 256 КАС України, суд,-
У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду в справі №460/157/20 - відмовити.
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повну ухвалу складено та підписано 04.02.2020

Суддя Борискін С.А.