Справа № 520/167/20
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
з питань призначення судової експертизи

04 лютого 2020 р. справа № 520/167/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача щодо призначення експертизи по адміністративній справі № 520/167/20 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Московського районного військового комісаріату м. Харків (61002, АДРЕСА_2 (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Коцарська, буд. 56), третя особа - Військова частина № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення призовної комісії Московського району м. Харкова, яким ОСОБА_1 було визнано придатним до строкової військової служби та призов ОСОБА_1 для проходження строкової військової служби.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.11.2019 року № 695.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року відкрито спрощене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Московського районного військового комісаріату м. Харків, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Військова частина № НОМЕР_1 про скасування рішень.

30.01.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення в адміністративній справі №520/167/20 військово-лікарську експертизу військовослужбовця строкової служби ОСОБА_1 , на вирішення якої поставити питання:

1. Чи було у ОСОБА_1 на момент прийняття оскаржуваного рішення про визнання його придатним до строкової військової служби захворювання, а саме післяопікової, келоїдні, гіпертрофічні рубці на ділянці тулуба та кінцівок?

2. Чи мала призовна комісія Московського району з урахуванням існуючого захворювання підставми для визнання ОСОБА_1 придатним для проходження строкової військової служби?

3. Чи наявне у ОСОБА_1 на момент проведення військово-лікарської експертизи (медичного огляду) захворювання, а саме післяопікові, келоїдні, гепертрофічні рубці на ділянці тулуба та кінцівок?

4. Чи наявні у ОСОБА_1 на момент проведення військово-лікарської експертизи (медичного огляду) інших захворювань, передбачених Розкладом хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби?

5. Чи придатний ОСОБА_1 до служби в рядах військових сил України у зв`язку з встановленими захворюванням (захворюваннями)?

6. Яка ступінь придатності до військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 .?

7. Чи потребує особа з встановленим експертизою діагнозом, оперативного лікування або іншого курсу лікування у медичних закладах, приймання спеціальних лікарських препаратів?

Проведення військово-лікарської експертизи представник позивача просить доручити експертам Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ).

Дане клопотання обґрунтовано тим, що на думку позивача, наданих ним до позовної заяви доказів може виявитись недостатньо для встановлення усіх обставин, які мають значення для вирішення спору.

Зокрема, як зазначає представник, однією з обставин, яка підлягає доказуванню по даній справі, та, відповідно, має значення для об`єктивного та правильного вирішення справи, є факт наявності чи відсутності у позивача на момент проходження ним медичного огляду захворювань, які є підставою для визнання його непридатним до військової служби відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Крім того, представник позивача зазначив, що різке погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 після направлення до військової частини дають підстави вважати що рішення призовної комісії Московського району м. Харкова про визнання придатним для військової служби ОСОБА_1 необґрунтоване та безпідставне.

А тому, для встановлення даної обставини необхідні знання, відмінні від знань у сфері права, а саме - знання у сфері судової медицини.

Враховуючи викладене вище, суд при вирішення клопотання представника позивача про призначення експертизи, виходить з наступного.

Частиною першою статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частини другої статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Аналіз вказаної норми права свідчить про те, що призначення судом експертизи є обов`язком за наявності певних умов при цьому предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Частиною першою статті 71 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що проведення судово-медичної і судово-психіатричної експертизи призначається особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором або судом у порядку, встановленому законодавством, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової медицини або судової психіатрії.

Згідно з пунктом 1.1 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № 254/790, судово-медична експертиза проводиться з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів дізнання, слідчого, прокурора чи суду. Пунктом 1.4. вказаної Інструкції визначено, що до компетенції судово-медичної експертизи належить: 1.4.1. Експертиза трупів у випадках насильницької смерті; 1.4.2. Експертиза трупів при підозрі застосування насилля або з інших обставин, що обумовлюють необхідність такої експертизи; 1.4.3. Експертиза потерпілих, обвинувачених та інших осіб; 1.4.4. Експертиза речових доказів; 1.4.5. Експертиза за матеріалами кримінальних та цивільних справ.

Статтею 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено:

військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям;

військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;

порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я, постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1993 року № 708 «Про порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи» зобов`язано Міністерство оборони України розробити Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в Збройних Силах, в якому, зокрема, визначити:

основи організації військово-лікарської експертизи в Збройних Силах;

порядок медичного огляду призовників, військовозобов`язаних, громадян, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, військовослужбовців і членів їхніх сімей;

порядок медичного огляду льотного складу авіації;

порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень і травм у військовослужбовців, військовозобов`язаних, призваних на збори, колишніх військовослужбовців з проходженням військової служби;

перелік хвороб і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби в Збройних Силах;

перелік військових формувань, на які поширюватиметься Положення.

Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Пунктами 1.1-1.3 Положення № 402 встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Отже, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 2.1 Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах. Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 Положення № 402 визначено, що Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Суд звертає увагу на ту обставину, що представник позивача в заявленому клопотанні про призначення судово-медичної експертизи просить провести її щодо стану здоров`я самого позивача на даний час, а не щодо даних, наявних в медичній документації на час вчинення відповідачами оскаржуваних дій та прийняття рішень, які він просить скасувати.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що викладений представником позивача зміст питань стосується вірогідної можливості існування у позивача захворювань, що виявлені при проведені судово-медичної експертизи на час існування спірних правовідносин, однак предметом розгляду справи є оскарження рішень призовної комісії Московського району м. Харкова та військового комісара, а не стан здоров`я позивача, а отже, висновки експертизи, яку просить призначити представник позивача, не стосуються предмету розгляду даної справи, оскільки предметом розгляду справи є саме відповідні документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, таким чином призначення експертизи для дослідження стану здоров`я позивача є недоцільним.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення судово-медичної експертизи стану здоров`я позивача, внаслідок чого клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 102, 173, 180, 181, 183, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання позивача щодо призначення експертизи по адміністративній справі № 520/167/20 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Московського районного військового комісаріату м. Харків (61002, АДРЕСА_2 (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Коцарська, буд. 56), третя особа - Військова частина № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про скасування рішень - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Спірідонов М.О.