Справа № 415/184/20
Суддя: Фастовець В. М.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 січня 2020 року

Лисичанський міський суд Луганської області в особі судді Фастовця В.М., вивчивши адміністративну позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про арешт боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною (протиправною) та скасувати постанову Головного державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіної Олени Анатоліївни винесені 11.11.2019 р. ЗВП №1342962 про арешт коштів боржника.

Справа не підлягає розгляду Лисичанським міським судом, як адміністративним судом, з наступних підстав.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 р. по справі № 127/9870/16-ц (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74777526) зроблений наступний висновок:

«За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 1404-VІІІ (Закон України «Про виконавче провадження») постанови державного виконавця про… накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а… штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення… штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні».

З наведеного вбачається, що постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, яка може бути предметом спору, що підлягає розгляду адміністративним судом, визначеним в загальному порядку, передбаченому ст.20 КАС України.

Відповідно до ст.20 ч.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Згідно ч.2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Оскільки постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, позов про її скасування підлягає розгляду окружними адміністративними судами.

Враховуючи, що КАС України від 03.10.2017 р. не містить норм, що регулюють питання передання на розгляд до належного суду справ у разі порушення предметної підсудності, згідно ст.7 ч.6 КАС України у такому випадку підлягає застосуванню аналогія закону, зокрема закону, що регулює питання передачі справ у разі порушення територіальної підсудності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Тому, справа (бо саме це слово використане у КАС України замість більш розумного в цій ситуації «позов») підлягає передачі на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 29 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №415/184/20, провадження №2-а/415/117/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про арешт боржника передати на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду для розгляду справи за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя: