Справа № 280/4071/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року 16 год. 15 хв.Справа № 280/4071/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ Бревері» (69032, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 32, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними і скасування вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ Бревері» (далі - позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: податкову вимогу № 15850-50/825 від 23 квітня 2019 року Головного управління ДФС у Запорізькій області, рішення № 447 про опис майна у податкову заставу від 18.06.2019.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень № та № від 02.05.2018 на день винесення ГУ ДФС у Запорізькій області оскаржуваної податкової вимоги № 15850-50/825 від 23.04.2019 та рішення № 447 про опис майна у податкову заставу від 18.06.2019 є незавершеною, оскільки у справі № 808/2240/18 відкрито касаційне провадження. Вважає, що процедура судового оскарження закінчується набранням судовим рішенням суду касаційної інстанції законної сили. Відтак, поки Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не розгляне касаційну скаргу ТОВ «КФ «Бревері» та не постановить остаточне рішення по справі № 808/2240/18, між сторонами буде існувати спір про право. З огляду на зазначене, вважає, що відповідач не мав правових підстав приймати та надсилати ТОВ «КФ Бревері» податкову вимогу № 15850-50/825 від 23 квітня 2019 року та рішення № 447 про опис майна у податкову заставу від 18.06.2019. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, 09.12.2019 надав до суду відзив на адміністративний позов (вх. №51574), в якому зазначає, що станом на 04.12.2019 ТОВ «КФ Бревері» має заборгованість перед бюджетом в сумі 85 000,00 грн., який виник за рахунок узгодження винесених контролюючим органом за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень від 02.05.2018 № та №. З посиланням на положення ст. 59 ПК України вважає, що контролюючим органом оскаржувану податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу винесено на підставі вимог чинного законодавства. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 18.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання на 11.12.2019 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

23.04.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкову вимогу № 15850-50/825, згідно якої ТОВ «КФ Бревері» станом на 22.04.2019 має податковий борг з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 85 000,00 грн.

18.06.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 447 про опис майна ТОВ «КФ Бревері» у податкову заставу.

Не погодившись із податковою вимогою № 15850-50/825 від 23 квітня 2019 року Головного управління ДФС у Запорізькій області та рішенням № 447 про опис майна у податкову заставу від 18.06.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пп. 14.1.153. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Hаказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 р. за № 902/30770, затверджено Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків (далі - Порядок направлення податкових вимог).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 розділу II Порядку направлення податкових вимог, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму:

узгодженого грошового зобов`язання;

непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Протягом періоду оскарження суми грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом відповідно до Кодексу, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Пунктом 1 розділу III Порядку направлення податкових вимог передбачено, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) контролюючих органів.

Отже, право контролюючого органу на винесення і направлення податкової вимоги виникає лише з моменту виникнення у платника податків податкового боргу.

З відзиву контролюючого органу та долучених до нього документів, зокрема витягу з інтегрованої картки платника податків ТОВ «КФ Бревері» встановлено, що оскаржувана вимога сформована за результатами внесеної до інтегрованої картки інформації про узгодження суми грошових зобов`язань в сумі 85 000,00 грн. донарахованих контролюючим органом за податковими повідомленнями-рішеннями від 02.05.2018 № та №, у зв`язку із набранням законної сили судовим рішенням у справі № 808/2240/18.

Натомість, позивач вважає, що суми грошового зобов`язання, визначені контролюючим органом у податкових повідомленях-рішенях від 02.05.2018 № та № є неузгодженими, оскільки у справі № 808/2240/18 відкрито касаційне провадження.

Оцінючи доводи сторін суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України).

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п.56.3 ст.56 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Пунктом 56.18 ст.56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже подання платником податків позову до суду, предметом оскарження якого є податкове повідомлення-рішення контролюючого органу, означає, що з моменту відкриття провадження у справі й до набрання судовим рішенням законної сили визначені ним грошові зобов`язання не вважаються узгодженими, а податкове повідомлення-рішення, відповідно, не вважається таким, що створює для платника податків юридичний обов`язок.

Відповідно до положень ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З долучених до справи документів судом встановлено, що ТОВ «КФ Бревері» скористалось правом на судове оскарження винесених контролюючим органом за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень від 02.05.2018 № та №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі № 808/2240/18 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ Бревері» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі № 808/2240/18 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2018 залишено без змін.

Відтак, з урахуванням положень ст. 255 КАС України, рішення у справі від 10.12.2018 № 808/2240/18 набрало законної сили 19.03.2019.

Таким чином, грошове зобов`язання, донараховане контролюючим органом за податковими повідомленнями-рішеннями від 02.05.2018 № та № з 19.03.2019 є узгодженим.

Подальше оскарження вказаного судового рішення у касаційному порядку, до прийняття остаточного рішення у справі, не тягне за собою неузгодженості податкових зобов`язань, визначених таким податковим повідомленням-рішенням.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.12.2018 по справі № 813/4128/17.

Відтак, посилання позивача суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки протягом 10 календарних днів, наступних за 19.03.2019 ТОВ «КФ Бревері» не сплатило суму узгодженого грошового зобов`язання, у нього виник податковий борг.

Як свідчить витяг з облікової картки платника податків, 16.04.2019 податковий борг по оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням занесений до облікової картки.

Відтак, винесення 23.04.2019 податкової вимоги є законним та обґрунтованим.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункт 88.2 статті 88 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац шостий пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України).

Майно платника податків звільняється з податкової застави, зокрема, з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку (підпункт 93.1.1 пункту 93.1 статті 93 Податкового кодексу України).

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті (пункт 93.2 статті 93 Податкового кодексу України).

«Порядок застосування податкової застави контролюючими органами» затверджений наказом Міністерства фінансів України 16.06.2017 № 586 (далі - Порядок № 586).

Згідно пункту 8 Розділу І Порядку № 586 день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів відповідно до законодавства.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 11 Розділу І Порядку № 586).

Повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог статті 59 глави 4 розділу II Кодексу (пункт 12 Розділу І Порядку № 586).

Згідно пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 586 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Пунктом 1 Розділу VI Порядку № 586 у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення (додаток 7).

Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу (пункт 2 Розділу VI Порядку № 586).

З огляду на викладене, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від 18.06.2019 не суперечить вищенаведеним положенням Податкового кодексу України та Порядку № 586.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що у задоволенні позовної заяви судом відмовлено, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ Бревері» (69032, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 32, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними і скасування вимоги та рішення, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 17 січня 2020 року.

Суддя Л.Я. Максименко