Справа № 520/7285/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 р.Справа № 520/7285/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Зеленського В.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 25.10.19 по справі № 520/7285/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 43 від 23.01.2018 року "Про результати службового розслідування" в частині наказу клопотати перед вищим командуванням про притягнення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю"; визнати протиправним та скасувати клопотання військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №13/Д від 23.01.2018 про накладення дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання відносно комісара Харківського об`єднаного районного військового комісаріату підполковника ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Генерального штабу України за №45 від 01.02.2019 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності; визнати протиправним та скасувати наказ Генерального штабу України за №54 від 08.02.2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності; визнати протиправним та скасувати наказ Генерального штабу України за № 195 від 26.04.2019р. (по особовому складу) в частині звільнення з військової служби підполковника ОСОБА_1 у запас за підпунктом д (через службову невідповідність); визнати протиправним та скасувати наказ Генерального штабу України за № 206 від 07.05.2019р. (по особовому складу) в частині звільнення підполковника ОСОБА_1 у запас за п.п. є за ч. 5 ст. 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу - з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку та виключено зі списків частини з 08.02.2019 року на підставі наказу Генерального штабу ЗСУ № 54 від 08.02.2019 року; визнати протиправним та скасувати наказ Командувача військами ОК ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) № 54 від 21.01.2019 року; визнати протиправним та скасувати клопотання Командувача військами ОК ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) від 07.02.2019 за № 116/9/1533 про накладення дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання відносно комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 "; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат анулювати відповідний запис про накладення дисциплінарного стягнення "звільнений з військової служби у зв`язку зі службовою невідповідністю" в службовій картці підполковника ОСОБА_1 ; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат анулювати відповідний запис про накладення дисциплінарного стягнення "позбавленням військового звання" в службовій картці підполковника ОСОБА_1 ; поновити підполковника ОСОБА_1 на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення підполковника ОСОБА_1 на військовій службі на попередній посаді. Судові витрати стягнути на відповідачів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що в порушення вимог положень Інструкції № 608 службове розслідування проведено у період перебування позивача у відпустці, чим було порушено його право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, тобто було позбавлено право на участь у процесі прийняття рішення. Стверджує, що наказ Генерального штабу ЗСУ № 206 від 07.05.2019 щодо звільнення позивача з інших підстав був направлений до Харківського обласного військового комісаріату для виконання поза межами строків накладення стягнення, що суперечить вимогам ст. 96 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Також зазначає про те, що наказ Генерального штабу України № 45 від 01.02.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності після його скасування повинен був бути знищений, а тому не зрозуміло яким чином був виданий наказ Генерального штабу № 195 від 26.04.2019, в якому є посилання на наказ № 45 від 01.02.2019 як на підставу для звільнення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 та Генерального штабу ЗСУ просив суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Позивач подав до апеляційного суду клопотання, в якому просив перенести слухання справи у зв`язку з надходженням на стаціонарному лікуванні у Мерефянській ЦЛМ.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів звертає увагу на таке.

В судове засідання, призначене на 16.01.2020, позивачем вже подавалося клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його госпіталізацією у стаціонар Мерефянської ЦЛМ. Вказане клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено, позивачу надано достатньо часу для можливість взяти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Повторно подане клопотання містить аналогічні доводи про відкладення розгляду справи, водночас доказів того, що позивач потребував негайної госпіталізації до суду не надано.

Колегія суддів вважає, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, явка його в судове засідання 30.01.2020 не визнавалась обов`язковою, нових доказів до суду апеляційної провадження під час підготовки справи до апеляційного розгляду надано не було, а відтак відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) неявка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" №11681/85).

Отже, з метою дотримання встановлених процесуальним законом строків розгляду справи та уникнення затягування розгляду справи, колегія суддів ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовила в задоволенні клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

Крім того, від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до акту відділу інформаційно-технічного забезпечення Другого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2020 у Другому апеляційному адміністративному суді неможливе проведення судового засідання по вказаній справі у зв`язку з відсутністю технічної можливості для проведення засідання в режимі відеоконференції (зайняті зали у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду).

Вищезазначене підтверджується відповідним актом відділу інформаційно-технічного забезпечення Другого апеляційного адміністративного суду та випискою з системи бронювання відеоконференцій.

Приймаючи до уваги викладене вище, оскільки відсутня технічна можливість провести 30.01.2010 о 12:30 хв в режимі відеоконференції судове засідання по справі № 520/7285/19, ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №865 від 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.01.2019 № 39 "Про проведення перевірки Харківського об`єднаного районного військового комісаріату" 22.01.2019 комісією Харківського обласного військового комісаріату було проведено перевірку стану справ в Харківському ОРВК (т. І, а.с. 98-99).

В ході проведення перевірки комісією виявлено численні порушення стану військового обліку та призначення офіцерів запасу, обліку військовозобов`язаних старшинського, сержантського і рядового складу, ведення військового обліку та призначення техніки національної економіки по підприємствам, установам та організаціях району, стану військової дисципліни, стану внутрішньої служби та за результатам якої складено акт проведення перевірки стану справ в Харківському ОРВК від 22.01.2019 (вх. № 723 від 22.01.2019) (т. І, а.с. 100-107).

У зв`язку із виявленими під час проведення перевірки недоліками та з метою встановлення ступеня вини посадових осіб військового комісаріату наказом військового комісара Харківсько го обласного військового комісаріату від 22.01.2019 № 42 "Про призначення службового розслідування" призначено проведення службового розслідування (т. І, а.с. 108-109).

За результатами службового розслідування було складено акт від 23.01.2019 та видано наказ від 23.01.2019 № 43 "Про результати службового розслідування", відповідно до якого, військовим комісаром, врахо вуючи порушення, які було виявлено під час службового розслідування, та в порядку ст. 92 Дисци плінарного статуту ЗС України, було прийнято рішення про порушення клопотання перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення (т. І, а.с. 110-123, 124-132).

Так, матеріалами справи підтверджено, що службовим розслідуванням встановлено вину позивача та встановлено, як наслідок неналежне виконання обов`язків за посадою, факти порушення останнім низки нормативно правових актів, зокрема абзаців 2, 5 статті 11,16, абзаців 2,4,8 статті 59,188 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 3, 13, 15 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389, п. 18,19,25,27,38,61,62,90 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 № 352, п. 3.3 Інструкції з організації та ведення районними (міськими) військовими комісаріатами проваджень у справах про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 09.01.2015 № 5, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2019 року № 35 "Про організацію вступної кампанії у 2019 році", Методичних рекомендацій затверджених ТВО виконуючого обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ від 24.05.2017 року № 321/3227, Директиви начальника Генерального штабу ЗСУ "Про організацію комплектування ЗСУ особовим складом у 2019 році" №ДЗ/ДСК від 08.01.2019 року, п. 5.10, 5.14, 5.37, 5.38, 5.50 Наказу Міністра оборони України від 15.07.2016 року № 9т "Про затвердження Положення з організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служби у Міністерстві оборони України та Збройних Сил України".

За наслідками встановлених порушень, Харківським ОРВК на адресу військової частини НОМЕР_1 , надіслано клопотання від 23.01.2019 № 13/Д, про накладення на позивача дисциплінарного стягнення - "Позбавлення військового звання" (т. І, а.с. 133-134).

Заступником військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 - начальником мобілізаційного відділу полковником ОСОБА_2 , в присутності помічника військового комісара з правової роботи майора юстиції ОСОБА_3 , 23.01.2019 складено акт від 23.01.2019 (вх. № 731) про відмову від дачі будь - яких пояснень стосовно проведеного службового розслідування, та ознайомлення з матеріалами службового розслідування (т. І, а.с. 204).

В свою чергу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2019 № 54 "Про призначення службового розслідування" було проведено службове розслідування. За результатами проведеного службового розслідування було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2019 № 66 "Про результати проведення службового розслідування", відповідно до якого командиром військової частини НОМЕР_1 , враховуючи порушення, які було виявлено під час службового розслідування, було прийнято рішення про порушення клопотання перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення "Позбав лення військового звання" (т. ІІ, а.с. 55-56)

Начальником Генерального штабу ЗС України, враховуючи матеріали службових розсліду вань, видано наказ від 01.02.2019 № 45 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", відповідно до якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення "Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю" (т.І, а.с. 135).

В свою чергу наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.01.2019 № 38 "Про призначення службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР сто совно військового комісара Харківського ОРВК Харківської області підполковника ОСОБА_1 " проведено службове розслідування та складено акт проведення службового розслідування від 31.01.2019 (вх. № 1049), та видано наказ від 31.01.2019 № 52 "Про результати службового розслідування" (т. ІІ, а.с. 121-122, 123-127, 128-129).

Так, Командувачем Сухопутних військ ЗС України надіслано клопотання від 07.02.2019 року № 116/9/1533 до Начальника Генерального штабу ЗС України про накладення на позивача дисциплінарного стягнення "Позбавлення військового звання" у зв`язку з тим, що відносно позивача триває досудове розслідуван ня за ознаками злочину, передбаченому ч. 3 ст.368 КК України, та факту затримання позивача 21.01.2019 правоохоронними органами під час отримання неправомірної вигоди (т. ІІ, а.с. 130).

Наказом Генерального штабу ЗС України від 08.02.2019 № 54 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" було скасовано наказ Генерального штабу ЗС України № 45 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", та накладено на позивача дисциплінарне стягнення - "Позбавлення військового звання" (т. І, а.с. 136-137).

На реалізацію наказу Генерального штабу ЗС України від 01.02.2019 № 45 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" було видано наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України (по стройовій частині) від 26.04.2019 № 195 про звільнення позивача за службовою невідповідністю, який надійшов на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 14.05.2019.

06.06.2019 на адресу Харківського ОВК надійшов наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України (по стройовій частині) від 07.05.2019 № 206 "Про звільнення з військової служби у запас за підпунктом "є" (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарно му порядку).

Вказаним наказом також скасовано наказ начальника Генерального штабу - Го ловнокомандувача ЗС України (по стройовій частині) від 26.04.2019 № 195 про звільнення позивача за службовою невідповідністю (т. І, а.с. 206).

Не погодившись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи наявність встановлених фактів порушення позивачем Дисциплінарного статуту, не дотримання позивачем службової дисципліни й присяги та наявності вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2019 по справі № 638/6522/19, дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказів є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі - Статут).

Загальні обов`язки військовослужбовців визначені статтею 11 Статуту, серед яких:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок (абзац 2);

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно (абзац 6).

Згідно з статтею 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до пункту 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з пунктом 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. Усі дисциплінарні стягнення, крім позбавлення військового звання, накладені на військовослужбовців і не скасовані до дня звільнення їх у запас чи відставку, втрачають чинність з дня звільнення.

Відповідно до пункту 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності визначено пунктами 83-95 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до пунктів 83-85 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (пункт 86 Дисциплінарного статуту).

Як правильно встановив суд першої інстанції, предметом оскарження у даній справі є наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 43 від 23.01.2018 "Про результати службового розслідування", клопотання військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №13/Д від 23.01.2018 про накладення дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання, наказ Генерального штабу України за №45 від 01.02.2019, щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, наказ Генерального штабу України за №54 від 08.02.2019 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, наказ Генерального штабу України за №195 від 26.04.2019 (по особовому складу), наказ Генерального штабу України за № 206 від 07.05.2019 (по особовому складу) в частині звільнення підполковника ОСОБА_1 у запас за п.п. є за ч. 5 ст. 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу - з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку та виключено зі списків частини з 08.02.2019 на підставі наказу Генерального штабу ЗСУ № 54 від 08.02.2019, наказ Командувача військами ОК ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) № 54 від 21.01.2019, клопотання Командувача військами ОК ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) від 07.02.2019 за № 116/9/1533 про накладення дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання, зобов`язання анулювання відповідних записів та поновлення на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі позивач порушує питання недотримання процедури проведення службового розслідування, зокрема проведення одночасно декількох розслідувань з одного питання та позбавлення позивача можливості брати участь в проведенні цього розслідування, зокрема висловлювати свою точку зору з приводу виявлених порушень з боку позивача.

Колегія суддів зазначає, що порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджено наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 1 та 3 розділу ІІІ Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Аналіз зазначених норм Порядку дає підстави стверджувати про те, що особи, які проводять службове розслідування зобов`язані вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, в тому числі повідомляти військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування про підстави проведення службового розслідування та відбирати пояснення по суті вчинених правопорушень.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, судом першої інстанції правильно встановлено та позивачем не спростовано, що в спірному випадку відповідачем не допущено порушень законодавчо встановленої процедури притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, позивач був повідомлений належним чином про проведення стосовно нього службового розслідування, при цьому заступником військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 - начальником мобілізаційного відділу полковником ОСОБА_2 , в присутності помічника військового комісара з правової роботи майора юстиції ОСОБА_3 , 23.01.2019 складено акт від 23.01.2019 (вх. № 731) про відмову від дачі будь - яких пояснень стосовно проведеного службового розслідування, та ознайомлення з матеріалами службового розслідування (т. І, а.с. 204).

Отже, позивач не був позбавлений можливості скористатися своїми правами, які зазначені у пункті 3 розділу IV Порядку №608, а саме: давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення вимог вище вказаних положень Інструкції № 608, зазначив, що службові розслідування були проведені у період перебування його у відпустці, тобто за його відсутності, чим порушено його право приймати безпосередню участь у процесі прийняття рішень, що стосуються позивача.

Згідно з пп. 12 та 13 Порядку № 608 встановлено загальний місячний строк проведення службового розслідування, який в окремих випадках строк може бути продовжено не більше, ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин.

В даному випадку колегія суддів ураховує поведінку позивача, зокрема те, що ОСОБА_1 починаючи з січня 2019 року по 06.07.2019 постійно перебував у відпустках та на лікарняному, що в світлі встановлених обставин справи свідчить про ухилення від проведення службового розслідування та намагання уникнути притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, позивачем не надано жодних доказів або пояснень на спростування порушень виявлених під час службового розслідування, які зазначені в наказі від 23.01.2019 № 43 "Про результати службового розслідування", отже висновки за результатами службового розслідування фактично не спростовані.

Згідно ст.ст. 6, 20 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до положень Закону України "Про запобігання корупції", військовим посадовим особам Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв`язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач, будучи військовим комісаром Харківського ОРВК Харківської області, являючись службовою особою, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх діянь направлених на власне незаконне збагачення, 21 січня 2019 року приблизно о 16 год. 32 хв., перебуваючи у власному автомобілі Skoda Oktavia A5, державний номерний знак НОМЕР_3 , який розташовувався на автомобільній стоянці біля аптеки №2, за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_4 для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США, що з розрахунку на національну валюту, згідно офіційного курсу гривні до долара США, становить 13990 грн. 41 коп. за пропозицію, висунуту ОСОБА_4 , здійснити вплив на службових осіб відділення комплектування та тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є прямим начальником усього особового складу військового комісаріату та уповноважений приймати рішення, у формі наказу для скорішого оформлення в Слобідському об`єднаному районному військовому комісаріаті військово-облікових документів, які останній має пред`явити до Центру надання адміністративних послуг, зокрема посвідчення про приписку або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Під час досудового розслідування, 31.03.2019, тобто на час перебування позивача у щорічній основній відпустці, між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону Гаврилюком Михайлом Леонідовичем, якому на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001234 від 24.10.2018 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_1 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні службового кабінету №12 військової прокуратури Харківського гарнізону, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 228-ж, за участю захисника Салія Дмитра Володимировича (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1426) та захисника Салія Володимира Леонідовича (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3580), укладена угода про визнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_1 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального кодексу України під час досудового розслідування і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового провадження.

Вказані обставини підтверджуються вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2019 по справі № 638/6522/19 (т. ІІ, а.с. 136-143).

Отже, позивач як службова особа та керівник одиниці органу державної влади, визнавши свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинив проступок, який дискредитує честь і гідність військовослужбовця. Тобто, згідно з угодою позивач повністю визнав свою вину вже під час досудового розслідування.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VI Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця приймається лише якщо вину військовослужбовця повністю доведено.

Затримання правоохоронними органами позивача під час отримання неправомірної вигоди, винесення ухвали Київським районним судом м. Харкова від 24.01.2019 року по справі № 640/1228/19 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слугували правомірними підставами для звернення Командувача Сухопутних військ ЗС України до Начальника Генерального Штабу ЗС України з листом від 07.02.2019 № 116/9/1533 про накладення на позивача більш суворого дисциплінарного стягнення "Позбавлення військового звання".

Як реалізація наказу Генерального штабу ЗС України від 01.02.2019 № 45 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" видано наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України (по стройовій частині) від 26.04.2019 № 195 про звільнення позивача за службовою невідповідністю.

Реалізація дисциплінарного стягнення відбулася менше ніж у тримісячний строк, так як вказаний наказ надійшов на адресу Харківського ОВК - 14.05.2019.

В межах прав, наданих Дисциплінарним статутом ЗС України, з урахуванням результатів проведених службових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_7 , військовою частиною НОМЕР_1 , факту отримання позивачем неправомірної вигоди, пунктом 2 наказу Генерального штабу ЗС України від 08.02.2019 № 54 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" скасовано наказ Генерального штабу ЗС України від 01.02.2019 № 45 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", та накладено на позивача дисциплінарне стяг нення - "Позбавлення військового звання".

В подальшому, 06.06.2019 на адресу Харківського ОВК надійшов наказ начальника Генера льного штабу - Головнокомандувача ЗС України (по стройовій частині) від 07.05.2019 № 206 про звільнення позивача у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку (отже реалізація дисциплінарного стягнення відбулася менше ніж у тримісячний строк).

Колегія суддів відхиляє посилання заявника апеляційної скарги на недотримання відповідачем строків притягнення до дисциплінарної відповідальності з огляду на таке.

Відповідно до п. 96 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці.

З вказаної норми права вбачається, що у випадку перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці строк виконання дисциплінарного стягнення відтерміновується на цей період.

Позивачем в апеляційній скарзі не заперечується, що починаючи з 28.12.2019 по 06.07.2019 він знаходився у відпустках, а тому вказаний період не може бути зарахований до загального строку реалізації дисциплінарного стягнення.

Так само безпідставними є доводи апеляційної скарги про необхідність знищення наказу Генерального штабу України № 45 від 01.02.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, адже в Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 13.11.2018 № 405, не визначено періоду, за який має здійснюватися знищення документів, що втратили чинність, та не міститься обов`язку негайного знищення таких документів.

Отже, враховуючи наявність встановлених фактів порушення позивачем Дисциплінарного статуту, не дотримання позивачем службової дисципліни та наявності вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2019 по справі № 638/6522/19, колегія суддів не вбачає в діях відповідача порушень прав позивача у сфері публічної служби, які б потребували судового захисту.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 по справі № 520/7285/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 04.02.2020.