Справа № 540/2543/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2543/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 01.11.2019 р. №ХС4620/1818/АВ/П/ТД-ФС,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС4620/1818/АВ/П/ТД-ФС винесену 01.11.2019 року Головним управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Херсонській області).

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 07.10.2019 року на її адресу надійшов акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХА4620/1818/АВ від 20.09.2019 року, складений та підписаний головним державним інспектором праці Шафрановським Є.С. Відповідно акту 17.09.2019 року в приміщенні ресторану "Хінкальня" пройшло інспекційне відвідування, за результатами якого виявлено порушення законодавства про працю. Позивачка вказує на численні порушення при проведенні перевірки та невідповідності акту дійсним обставинам справи. Зокрема зазначає, що особи які проводили перевірку не надали посвідчень, ОСОБА_1 під час перевірки була відсутньою, з направленням на перевірку її не ознайомили.

Також позивач зазначає, що в її адресу копія матеріалів відео фіксації перевірки не направлялась. Окрім викладеного позивач вважає, що винесенню постанови про накладення штрафу мало передувати прийняття припису про усунення порушень вимог законодавства.

На підставі зазначеного позивач вважає постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 винесеною без законних підстав.

Ухвалою суду від 04.12.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 14.01.2020 року.

02.01.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги він не визнає, вважає оскаржену постанову такою, що в повній мірі відповідає вимогам закону. Зазначає, що перевірка проведена з підстав передбачених п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 (далі - Порядок №823).

Про початок проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 було повідомлено особисто під підпис (в направленні на проведення інспекційного відвідування).

Перевіркою було встановлено та відображено в Акті перевірки те, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення власником ДФС про прийняття одного працівника.

У зв`язку з відмовою об`єкта відвідування від підпису акту перевірки, два його екземпляри було надіслано позивачу. Також, зі слів відповідача, 25.09.2019 року до ФОП ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, яким інформовано, що з 23.09.2019 року відкрито справу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та запропоновано в строк до 01.11.2019 року надати оригінали або належним чином завірені копії матеріалів, документів та інших доказів, що спростовують порушення законодавства про працю. Відправлення отримано позивачем 04.10.2019 року.

Також, 18.10.2019 року позивачу вручено поштове відправлення, що містило припис за результатом проведеної перевірки.

Окрім зазначеного, відповідач акцентує увагу на тому, що заперечення чи зауваження до акту інспекційного відвідування не подавались позивачем.

На підставі зібраних матеріалів та з урахуванням відсутності поданих з боку позивача доказів відсутності виявлених перевіркою порушень, відповідачем 01.11.2019 року винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС4620/1818/АВ/П/ТД-ФС.

Все це, на думку відповідача, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Також, 29.01.2020 року представником позивача подано клопотання, в якому він просив не брати до уваги докази, додані до відзиву на позов, оскільки вони не були йому направлені. З приводу викладеного суд зазначає, що до відзиву наданого відповідачем, додано фіскальний чек про направлення на адресу позивачки відзиву з додатками. Вимога про направлення наданих до суду документів іншій стороні цінним листом з описом вкладення в КАС України відсутня. Доказів звернення представника позивача до ГУ Держпраці у Херсонській області з вимогою направити відсутні в конверті документи суду не надано. Більш того, додані до відзиву документи є документами, переліченими в додатках до Акту перевірки, який отримано позивачкою 04.10.2019 року (згідно рекомендованого поштового відправлення №730). Таким чином, позивачка мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами інспекційного відвідування шляхом звернення до відповідача (в разі якщо вони дійсно не були їй надіслані) або шляхом ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду.

Підсумовуючи викладене, враховуючи надані до відзиву докази направлення його ФОП ОСОБА_1 , відсутність доказів протилежного з боку позивача та наявність у ФОП ОСОБА_1 об`єктивної можливості ознайомитись з матеріалами інспекційного відвідування, вказує на відсутність підстав для неврахування документів, наданих ГУ Держпраці у Херсонській області.

Ухвалою від 15.01.2020 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Датою наступного засідання визначено 29.01.2020 року.

В судове засідання призначене на вказану дату, відповідач явку свого представника з належним чином оформленими повноваженнями не забезпечив.

Представником позивача 29.01.2020 року подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст.ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання позивачем заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження та відсутність вповноваженого представника відповідача не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

З наявних в матеріалах справи документів встановлено, а також не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем.

На підставі пп.1, 3 п.5 Порядку №823, звернень працівників про порушення стосовно них законодавства про працю (гр. ОСОБА_3 №В-456/11-06 від 30.08.2019 року, гр. ОСОБА_4 №Г-469/11-06 від 09.09.2019 року, гр. ОСОБА_5 №Ф-467/11-06 від 09.09.2019 року, гр. ОСОБА_6 №Б/468/11-06 від 09.09.2019 року), рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатом аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, заступником начальника головного управління Держпраці в Херсонській області винесено наказ "Про проведення інспекційного відвідування" №925 від 17.09.2019 року.

Зазначеним наказом начальнику управління з питань праці Головного управління Держпраці у Херсонській області наказано організувати участь головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів з питань праці Гезь В.І., Шафрановському Є.С. та головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Пугача О.С. у проведенні інспекційних відвідувань з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, оплати праці, дотримання робочого часу, часу відпочинку та використання праці неповнолітніх осіб ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 .

Також визначено провести зазначених захід у період з 17.09.2019 року по 20.09.2019 року.

17.09.2019 року на посадових осіб, визначених в наказі №925 від 17.09.2019 року, виписано направлення на проведення інспекційного відвідування №906 з періодом дії три дні - з 17.09.2019 року по 20.09.2019 року.

В період з 14 год.45 хв. 17.09.2019 року по 16 год. 30 хв. 20.09.2019 року посадовою особою відповідача Шафрановським Є.С. проведено інспекційне відвідування позивача за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1, ресторан "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Висновком інспекційного відвідування, оформленого Актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХС4620/1818/АВ (далі - Акт перевірки), встановлено порушення позивачем приписів ч.3 ст.24 КЗпПУ та постанови КМУ "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17 червня 2015 року, шляхом допущення до роботи одного працівника без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженим ним органу та повідомлення ДФС про прийняття однієї особи.

Так, встановлено, що 17.09.2019 року в приміщенні ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_1", за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , працювала одна особа: ОСОБА_10 , у робочій формі виконувала роботи з прибирання приміщення ресторану, надала усні пояснення, що підтверджується здійсненим відеозаписом, та надала письмові пояснення щодо своєї роботи на ФОП ОСОБА_1 .

Документів щодо офіційного працевлаштування зазначеного працівника фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови КМУ №413.

До акту додано пояснення ФОП ОСОБА_1, пояснення працівника ОСОБА_10 , копію свідоцтва про реєстрацію ФОП та відеоматеріали.

Висновки акту інспекційного відвідування стали підставою для складання припису про усунення виявлених порушень №ХС4620/1818/АВ/П від 15 жовтня 2019 року, в якому повторно викладено пункти порушень, зазначені в акті.

На підставі акту інспекційного відвідування винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС 4620/1818/АВ/П/ТД-ФС від 01.11.2019 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 125190,00 грн.

Не погодившись з порядком проведення перевірки та порядком застосування стягнення, спірною постановою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення N 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року N 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення N 96 Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення N 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення N 96 встановлено, що Держпраці, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення N 96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм, Головному управлінню Держпраці в Херсонській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 N 877-V (далі - Закон N 877-V) та Порядком №823.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" N 877-V від 05.04.2007 (далі за текстом Закон N 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 4 ст. 2 Закону N 877-V заходи контролю здійснюються, в т. ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Дана норма встановлює імперативні вимоги до здійснення заходів Управліннями Держпраці, а саме, вони під час здійснення заходів контролю зобов`язані забезпечити дотримання абсолютно конкретних норм Закону №877-V, натомість, інші статті цього Закону на відповідача не розповсюджуються.

Верховний Суд встановив обов`язок Управління Держпраці дотриматись цих приписів Закону №877-V при проведенні інспекційного відвідування, виклавши дану позицію в постанові від 22 березня 2018 року в справі №697/2073/17 провадження К/9901/2769/18, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:…підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).

В той же час, відповідно до пп.1, 3 п.5 Порядку №823 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

В матеріалах справи наявний наказ №925 від 17.09.2019 року (а.с.43), згідно змісту якого підставою для проведення інспекційного відвідування зазначено пп.1,3 п.5 Порядку №823, а також звернення працівників про порушення стосовно них законодавства про працю, а саме, звернення: гр. ОСОБА_3 №В-456/11-06 від 30.08.2019 року, гр. ОСОБА_4 №Г-469/11-06 від 09.09.2019 року, гр. ОСОБА_5 №Ф-467/11-06 від 09.09.2019 року, гр. ОСОБА_6 №Б/468/11-06 від 09.09.2019 року.

Також в матеріалах справи наявні копії звернень перелічених громадян (а.с.39-42), в яких громадяни скаржаться на затримки розрахунку при звільненні, неналежні умови праці, затримку заробітної плати, використання праці осіб, трудові відносини з якими не оформлені, а також праці неповнолітніх.

Факт працевлаштування осіб, що подали звернення, підтверджено позивачкою під час перевірки, що зафіксовано відео матеріалами, доданими до акту перевірки.

З урахуванням викладеного в сукупності, суд дійшов висновку, що наявна в ГУ Держпраці інформація була достатньою для призначення інспекційного відвідування позивача з підстав, передбачених пп.1, 3 п.5 Порядку №823, що й було правомірно зроблено відповідачем.

Стосовно порядку проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Порядку №823 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно п.8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Стаття 12 Конвенція Міжнародної організації праці N 81 1947 року "Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" (ратифікована Законом України N 1985-IV від 08 вересня 2004 року) передбачає, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

Наведені положення Конвенції також кореспондуються з приписами п.10 Порядку №823 щодо прав інспекторів Держпраці.

Суд зазначає, що твердження представника позивача про те, що ФОП ОСОБА_1 в інспекційному відвідуванні не брала участь, з направленням на перевірку не ознайомлювалась, спростовується поясненнями зазначеної особи, доданими до акту та датованими першим днем інспекційного відвідування (а.с.64) з підписом ОСОБА_1, відео матеріалами доданими до Акту перевірки (відео файл "VID_20190917_150202" з 06 сек. по 43 сек.), на яких особа жіночої статі не заперечує проти звернення до неї за ім`ям " ОСОБА_1 ", представляється зазначеним ім`ям, знайомиться з посвідченнями інспекторів контролюючого органу, а також з направленням на проведення інспекційного відвідування.

Окрім викладеного, підписом, візуально схожим на підпис позивачки, завірені додані відповідачем до матеріалів перевірки документи: Наказ (розпорядження) №1 від 21.01.2019 року про прийняття на роботу ОСОБА_13 , повідомлення про прийняття працівників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на роботу, наказу №14 про переведення ОСОБА_13 на посаду від 27.05.2019 року, наказу (розпорядження) №17 від 03.07.2019 року, повідомлення про прийняття ОСОБА_16 на роботу.

Також такими, що не відповідають дійсності, суд вважає твердження представника позивача про те, що інспекторі, які брали участь в перевірці, не називались та не пред`являли посвідчення, оскільки з доданих до матеріалів перевірки відео матеріалів (відео файли: "VID_20190917_144545", "VID_20190917_145020", "VID_20190917_150202", "VID_20190917_151121", "video-383702e5adced3547de53d-V") вбачається, що посадові особи відповідача неодноразова зазначили, хто вони та пред`являли посвідчення як працівникам об`єкта перевірки, так і самій позивачці, більш того, на зазначеному вище відрізку відео файлу, позивачка навіть зачитує імена інспекторів з їх посвідчень.

Щодо суті виявленого порушення.

В справі, що розглядається, за результатами проведеного інспекційного відвідування виявлено особу - ОСОБА_10 , яка самостійно в наданих під час проведення перевірки поясненнях (а.с.68) зазначила, що працює прибиральницею, роботу їй доручає ФОП ОСОБА_1 . Також вказала, що працює з 17.09.2019 року, їй визначено постійне місце роботи, забезпечена необхідними для роботи засобами, інструментами, матеріалами та механізмами, з нею проведено інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, ознайомлена ОСОБА_1 з правилами внутрішнього трудового розпорядку, має встановлений роботодавцем графік роботи (змінності) - 7 днів з 10:00 до 22:00. Однак, в графі про заробітну плату, ОСОБА_10 зазначила, що проходить стажування.

В поясненнях за підписом ОСОБА_1 . (а.с.64) особисто позивачкою зазначено, що ОСОБА_10 - прибиральниця-стажер.

Додатково до викладеного, особа, що назвалась ОСОБА_10 , в доданих до Акту перевірки відео матеріалах підтверджує відомості, зазначені вище в письмових поясненнях (відео файл "VID_20190917_144740").

Надані відповідачем докази, суд вважає достатніми для підтвердження наявності складу порушення в діях роботодавця норм законодавства про охорону праці, а саме, допуск працівника ОСОБА_10 до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно п.19 Порядку №823 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Отже, використання відеотехніки під час здійснення інспекційних відвідувань є одним з засобів доказування її обставин, право на яке надано відповідачу чинним на час здійснення перевірки Порядком №823.

Відмітка про фіксування відвідування засобами відеотехніки наявна в Акті перевірки, який надіслано в адресу позивачки (а.с.19), що з урахуванням приписів Порядку№823 робить його допустимим доказом у справі.

Також суд звертає увагу, що відповідачем виконано приписи п. 23 Порядку №823 щодо надсилання двох примірників акту та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня об`єкту відвідування, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №260 та описом вкладення до поштового відправлення (а.с.53).

Згідно перелічених доказів, Акт перевірки отримано позивачкою 04.10.2019 року. Припис про усунення виявлених порушень отримано позивачкою 15.10.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №428 (а.с.56).

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що позивачці станом на 04.10.2019 року було відомо про виявлені за результатом інспекційного відвідування порушення законодавства про працю, а також про матеріали, які стали підставою для висновків акту (стор.14 Акту містить перелік додатків до нього).

Відповідно п. 18 Порядку №823, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

З копії Акту перевірки, наданого позивачкою, вбачається, що він підписаний 07.10.2019 року, отже граничним строком подачі зауважень до нього є 10.10.2019 року. Натомість, позивачка скористалась таким правом лише 28.10.2019 року - за 3 дні до дати розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, тобто з суттєвим порушенням граничного строку на подачу зауважень до Акту перевірки.

Наведене, в сукупності, на думку суду, свідчить про недобросовісне використання ФОП ОСОБА_1 наданих їй, як суб`єкту інспекційного відвідування, прав.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 21 Кодексу законів про працю України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Відповідно до частини 3 статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за порушення законодавства про працю визначена ст.265 КЗпП України, відповідно до якої посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.6 ч.2) та вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.7 ч.2).

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що на уповноважену особу Держпраці покладено обов`язок належного повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи не пізніше ніж через п`ять днів після отримання ним документів зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 Порядку №509.

З матеріалів справи вбачається, що письмове повідомлення про розгляд справи (вих.№ 01-08/1/3006 від 25.09.2019 р.), яким ФОП ОСОБА_1 повідомлялось про те, що розгляд справи відбудеться протягом 45-денного строку та запропоновано до 01.11.2019 року надати оригінали або належним чином завірені копії документів, що спростовують порушення законодавства про працю.

Зазначене повідомлення отримано ФОП ОСОБА_1 04.10.2019 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №737 (а.с.58).

Проте, не заперечується сторонами те, що до закінчення перебігу наданого позивачці строку, будь-яких доказів нею до відповідача не надавалось.

З урахуванням викладеного, постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС4620/1818/АВ/П/ТД-ФС від 01.11.2019 року, прийнято з належним повідомленням позивачки про відповідний намір в межах строку, передбаченого Порядком №509 та з наданням їй достатнього строку для реалізації права на надіслання зауважень щодо перевірки, яким вона не скористалась.

Щодо твердження позивачки про те, що ОСОБА_10 є стажером, суд розділяє правову позицію відповідача, наведену в відзиві, та зазначає, що стажування працівника на робочому місці без оформлення трудових відносин чинним законодавством про працю не передбачене окрім випадків цільового направлення центрами зайнятості до роботодавців безробітних, які перебувають на обліку для навчання, стажування необхідним роботодавцю посадам з подальшим працевлаштуванням або стажування студентів та учнів-професійно-технічних навчальних закладів.

Доказів того, що ОСОБА_10 проходить стажування як безробітна або під час здобуття спеціальності, позивачкою не надано.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний

строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 112040100