Справа № 580/2459/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2459/19 Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради звернулось до Черкаського окружного адміністративного суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 05 квітня 2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. За твердженням позивача до суми штрафних санкцій, застосованих до підприємства, включено період, за який відповідно до статті 250 Господарського кодексу України штрафна санкція застосована бути не може через закінчення строку такого застосування. Крім того, фінансовий стан позивача не дає змоги стабільно і своєчасно сплачувати ЄСВ.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року даний адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги ідентичні доводам позовної заяви.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно даних інтегрованої картки платника податків встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивачем несвоєчасно сплачувались (несвоєчасно перераховувались) суми єдиного внеску.

На підставі пункту 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області № від 05 квітня 2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до позивача застосовано штраф за період з 21 серпня 2018 року по 21 березня 2019 року у розмірі 592 174 грн 80 коп. та нараховано пеню в розмірі 31 661 грн 91 коп. Загальна сума штрафу та пені за вказаним рішенням становить 623 836 грн 71 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та вважаючи, що у відповідача не було підстав для застосування штрафних санкцій позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про те, що неналежне фінансування підприємства органом управління, замовником транспортних послуг Департаментом ЖКК Черкаської міської ради, оскільки «Черкасиелектротранс» є комунальним підприємством Черкаської міської ради, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, а положення статті 250 Господарського кодексу України в частині строків накладення адміністративно-господарські санкції не розповсюджуються на позивача згідно застереження, вказаного в цій же статті.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

14 червня 2019 року КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради отримало рішення ГУ ДФС у Черкаській області № від 05 квітня 2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого на підставі ч.10 та п.2 ч.11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради» вирішено застосувати штраф у розмірі 592174,80 грн. (20% своєчасно несплачених сум) за період з 21 серпня 2018 року по 21 березня 2019 року та нарахувати пеню у розмірі 31661,91 грн. (0,1% суми недоїмки), які протягом 10 календарних днів після надходження рішення підлягають сплаті на рахунки ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області в сумі 623836,71 грн.

Вважаючи, що вказане рішення прийняте без врахування частини норм чинного законодавства, упереджено та однобічно, КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради 21 червня 2019 року направило до Державної фіскальної служби України скаргу вих. № 876 від 20 червня 2019 року на рішення ГУ ДФС у Черкаській області № від 05 квітня 2019 року згідно п. 56.3 статті 56 Податкового кодексу України.

Також КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради у визначеному п. 56.5 статті 56 Податкового кодексу України порядку 21 червня 2019 року направлено ГУ ДФС у Черкаській області повідомлення №877 про те, що 21 червня 2019 року рішення ГУ ДФС у Черкаській області № про застосування до КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску оскаржене до Державної фіскальної служби України .

У період оскарження вказаного рішення 17 липня 2019 року КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради отримало вимогу ГУ ДФС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-140814-50 від 02 липня 2019 року, якою повідомлялося, що станом на 30 червня 2019 року заборгованість КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 608704,27 грн та відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів ГУ ДФС у Черкаській області вимагає сплатити недоїмку, штрафи, пеню в сумі 608704,27 грн, у тому числі штрафи 577042,36 грн і пеня 31661,91 грн, протягом 10 календарних днів з дня одержання даної вимоги на зазначені рахунки органів доходів і зборів, відкриті у відповідному органі Казначейства.

26 липня 2019 року на адресу Державної фіскальної служби України направлено скаргу вих. № 1070 від 26 липня 2019 року на вимогу ГУ ДФС у Черкаській області № Ю-140814-50 від 02 липня 2019 року згідно з п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України (копія скарги з доказами надсилання - додаток № 5). Також було надіслано до ГУ ДФС у Черкаській області повідомлення №1071 про те, що 26 липня 2019 року вимога ГУ ДФС у Черкаській області № Ю-140814-50 оскаржена до Державної фіскальної служби України.

26 липня 2019 року уповноваженою особою КП "ЧЕТС" отримано Рішення Державної фіскальної служби № 35117/6/99-99-11-05-02-25 від 24 липня 2019 року про результати розгляду скарги від 20 червня 2019 року № 876 щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05 квітня 2019 року № ГУ ДФС у Черкаській області, яким скаргу від 20 червня 2019 року № 876 залишено без задоволення.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464).

Відповідно до статті 1 цього Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За ч.1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами

Згідно п.1,2 ч.2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Приписи ч.ч. 2,3 статті 9 Закону визначають, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Зі змісту наведених положень Закону випливає висновок, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі: актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску; звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (ч.5 статті 9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч.8 статті 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 статті 9).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Статтею 10 Закону №2464-VI встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.2 статті 11 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Таким чином, підставами застосування штрафу та нарахування пені, є невиконання платником єдиного внеску обов`язку щодо сплати єдиного внеску. Об`єктом застосування фінансових санкцій є сума несплаченого або несвоєчасно сплаченого єдиного внеску. За несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірах визначених Законом, а на суму недоїмки нараховується пеня за кожний день прострочення платежу. Розрахунок фінансової санкції за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Судом встановлено, що до позивача застосовано штраф за період з 21 серпня 2018 року по 21 березня 2019 року у розмірі 592 174 грн 80 коп. та нараховано пеню в розмірі 31 661 грн 91 коп., оскільки позивачем несвоєчасно сплачувались (несвоєчасно перераховувались) суми єдиного внеску, що цілком відповідає наведеним вище нормам.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем строків застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України, слід зазначити таке.

Частинами 1,2 статті 250 Господарського кодексу України визначено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, законами України "Про валюту і валютні операції" "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Таким чином, положення вказаної статті Господарського кодексу України в частині строків накладення адміністративно-господарських санкцій не розповсюджуються на позивача, оскільки Законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і контроль за дотриманням його вимог покладено на податкові органи.

Натомість, як вірно зазначено судом першої інстанції, статтею 16 Закону № 2464-VI визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що у 2018 році доходи Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради складалися з власних коштів та фінансової підтримки, яку надавала Черкаська міська рада на підставі Програми розвитку міського електричного транспорту, затвердженої рішенням ЧМР від 05 жовтня 2017 року № 2-2379. Тобто оплата замовлених послуг з перевезення пасажирів здійснювалася за рахунок коштів міського бюджету. Протягом 2018 року оплата послуг здійснювалася несвоєчасно. Фінансування заходів Програми затверджувалося щоквартально, що не давало змогу стабільності і своєчасності сплати ЄСВ до 20-го числа кожного місяця. А за підсумками 11-ти місяців 2018 року рішенням депутатів ЧМР від 17 грудня 2018 року № 2-3724 без попередження та узгодження з КП "ЧЕТС" з підприємства було знято 4 млн грн бюджетних асигнувань на оплату виконаної транспортної роботи. Також фактором несвоєчасності сплати ЄСВ, що зумовило неналежне фінансування підприємства органом управління, замовником транспортних послуг Департаментом ЖКК ЧМР, стало рішення ЧМР від 22 серпня 2018 року № 2-3441, дія якого була зупинена на підставі ухвали Черкаського окружного адміністративного суду по справі № 2340/3539/18 від 24 вересня 2018 року.

Однак таке твердження про неналежне фінансування підприємства органом управління, судом також не беруться до уваги, та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч. 12 статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Решта доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються рішення суду, не ґрунтуються на законі та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку