Справа № 671/1963/19
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1963/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП № 259218 від 14 жовтня 2019 року, якою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425 грн. В обґрунтування позову вказав, що близько 04 год. 00 хв. на АЗС ОККО по вул. Миру в смт. Війтівці Хмельницької області він через лінію 102 викликав праціників поліції, у зв`язку з тим, що під час заправки його автомобіля стався збій і працівник АЗС не зміг повністю здійснити заправку та при цьому не повертав талону. Працівникам поліції, які приїхали за його викликом, він пред`явив документ, що засвідчує його особу - посвідчення водія. Вважає, що працівник поліції неправомірно притягнув його до відповідальності та не взяв до уваги того, що він 14 жовтня 2019 року на вимогу працівника поліції здійснював паркування автомобіля на території автозаправної станції, що не є проїзною частиною. Вказує, що після паркування автомобіля, до нього підійшов працівник поліції та повідомив, що причиною зупинки його автомобіля стало те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Він, позивач, заперечив ці обставини, однак щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, зазначає, що в постанові неправильно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення та місце розгляду справи, оскільки протокол складено на терирорії заправки по вул. Миру в смт. Війтівці Хмельницької області. А тому, вважає, що дана постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, з підстав, викладених у позовній заяві. У відповіді на відзив, позивач посилається на те, що доводи відповідача про те, що за обставин, вказаних в постанові, на вимогу працівника поліції він не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс страхування на траспортний засіб, не відповідають дійсності. Зазначив, що працівник поліції не мав підстав вимагати у нього для пред`явлення документів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просить відмовити в позові. В обгрунтування заперечення проти позову посилається на те, що 14.10.2019 року працівники патрульної поліції прибули на територію АЗС за викликом на лінію 102, де ними було встановлено, що позивач має ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, позивача було попереджено про заборону керування транспортним засобом, який стояв біля заправної колонки АЗС. Однак, позивач не виконав цієї заборони і здійснив рух автомобілем. Позивачу було повідомлено про причину зупинки та перевірки документів, однак, на вимогу працівника поліції позивач відмовився пред`явити документи у відповідності до п. 2.4 пп."а" (посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс страхування на траспортний засіб). Працівники поліції роз`яснили позивачу його права та повідомили про можливе притягнення до відповідальності за такі дії, але він повторно відмовився пред`явити документи. На підтвердження даних обставин відповідачем надано відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та витяг з Гугл мап.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України "Про дорожній рух" що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ненадання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2019 року поліцейським роти № 4 БУПП в Хмельницькій області Мандзієм Р.Е. відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №259218. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 14 жовтня 2019 року року о 05 год. 30 хв. керував автомобілем марки Ауді А4 реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT) на автодорозі М-12 Стрий-Знамянка 13 км+500 м та на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху.

Встановлено, що підставою для зупинення транспортного засобу під керуванням позивача та перевірки зазначених документів стало те, що працівниками поліції було виявлено наявність у позивача ознак алкогольного сп`яніння. В подальшому щодо позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, під час спілкування з інспектором поліції ним висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення. Від підпису постанови та отримання її копії позивач відмовився.

Зазначені обставини підтверджуються наданими відповідачем та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції. (а.с. 17).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Таким чином, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений обов`язок особи, яка керує транспортним засобом мати при собі документи передбачені п. 2.1 Правил дорожнього руху та на вимогу працівника поліції пред`явити їх для перевірки.

В судовому засіданні позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо винесення працівником поліції постанови серії ДП18 № 259218 з порушеннями чинного законодавства України.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 вересня 2019 року справа № 127/19283/17.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України суд прийшов до висновку, що наявні в справі докази в сукупності повністю підтверджують порушення позивачем вимог пункту п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посилання позивача на те, що він пред`являв посвідчення водія раніше у зв`язку з викликом працівників поліції через лінію 102 судом не приймає до уваги. При цьому суд враховує, що на відеозаписі зафіксовано, що під час спілкування позивача з працівником поліції, у позивача були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Позивач не заперечив вживання ним алкогольних напоїв. У зв`язку з цим, позивач був попереджений поліцейським про заборону керувати транспортним засобом, однак порушив цю заборону та керував автомобілем, а після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції неодноразово відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП та не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутністі підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст. ст. 7, 9, 126 ч. 1, 251, 280, 288, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

вирішив :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП № 259218 від 14 жовтня 2019 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 січня 2020 року.

Суддя: