Справа № 420/7202/19
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7202/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №1 протиправними;

2. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії від 31 жовтня 2019 №25;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком по Списку №1.

Ухвалою суду від 05 грудня 2019 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. 28.10.2019 року звернувся до відділу перерахунку пенсій №11 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії, оскільки має 15 років 0 місяців та 5 днів пільгового стажу та 24 роки 7 місяців та 15 днів загального стажу. До заяви про призначення пенсії позивач надав всі наявні в нього документи, які підтверджують наявність стажу на підземних роботах по видобутку вугілля. ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії. Позивач з 10.01.1989 по 10.05.1989 працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті та на шахті «Комсомолець Донбасу» виробничого об`єднання «Октябрьуголь», з 29.08.1991 по 31.01.1995 працював на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» на посаді електрослюсаря підземного, з 24.05.2001 по 15.08.2010 працював на шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» електрослюсарем підземним 3 розряду (підтверджується довідкою, що видана на окупованій території. Вказує, що до пільгового стажу позивача були повинні зарахувати період служби у лавах Радянської армії у період з 22.05.1989 по 29.05.1991. Таким чином пільговий стаж перевищує 10 років, необхідних для призначення мені пенсії. Замість цього позивачу зарахували стаж на підземних роботах тільки за відомостями про застраховану особу згідно персоніфікованого обліку, що складає 9 років 2 місяця 23 дні.

24 грудня 2019 року до суду від відповідача за вх.№49188/19 надійшов відзив на позов (а.с.69-71), у якому відповідач зазначає, що у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Підприємство на якому працював позивач, розміщено на тимчасово окупованій території та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, м. Єнакієво Донецької обл. відноситься до населених пунктів, на території яких, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому спеціальний стаж підтверджується за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб. Після розгляду заяви про призначення пенсії та на підставі наданих документів Головним управлінням 31.10.2019 було винесено Рішення № 25 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний спеціальний стаж роботи 10 років в наявності відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (дані, наявними в реєстрі застрахованих осіб - Форма ОК 5) спеціальний стаж роботи становить 9 років 2 місяці 23 дні. Після винесення відділом з питань перерахунків пенсій № 11 рішення № 25, пенсійна справа позивача, в порядку контролю, була направлена на перевірку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. На адресу відділу з питань перерахунків пенсій № 11 надійшов лист начальника управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Одеській області від 20.12.2019 за вих. № 34335/03-28 щодо перевірки пенсійної справи. Управлінню застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Одеській області було надано доручення відділу з питань перерахунків пенсій № 11 доопрацювати пенсійну справу. На виконання вказаних доручень та з урахуванням виявлених недоліків відділом з питань перерахунків пенсій № 11 було винесено рішення № 29 від 21.12.2019 (винесено на заміну рішення № 25 від 31.10.2019). Відповідно до вказаного рішення, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки стаж роботи на підземних роботах згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма - ОК-5) по спеціальному стажу становить 9 років 2 місяці 23 дні при необхідному стажі на зазначеній роботі і зниженням пенсійного віку 10 років. Таким чином, Головне управління діяло в порядку, в межах і спосіб, передбачений Конституцією і законами України та рішення № 29 винесено при дотриманні ч. 3 ст. 114 Закону № 1058- ІV.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

13 січня 2020 року позивач подав до суду за вх.№1347/20 заяву про уточнення позовних вимог, у якій позовні вимоги викладені в такій редакції:

1. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №1 протиправними;

2. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії від 21 грудня 2019 №29;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком по Списку №1.

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.81).

До вказаної заяви позивачем було додано наступні документи:

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- паспорт серії НОМЕР_1 ;

- трудова книжка НОМЕР_2 (а.с.20-21, 88-91);

- військовий квиток НОМЕР_5 (а.с.22-26, 93-94);

- диплом про навчання НОМЕР_6 (а.с.27, 92);

- довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 р. по день звернення;

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №;

- заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк).

31 жовтня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення №25 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії (а.с.32-33, 76-77).

21 грудня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №29 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 31 жовтня 2019 року №25 (а.с.111), у якому зазначено, що «…Згідно матеріалів пенсійної справи Ваш загальний страховий стаж складає 33 роки 4 місяці 0 днів.

Під час підрахунку стажу не враховано: період роботи на шахті «Комсомолець Донбасу» з 10.01.1989 по 10.05.1989, оскільки відсутня дата в наказі про звільнення.

… За таких обставин та керуючись частиною 5 статті 45 Закону 1058, прийнято рішення, що Вам відмовлено в призначенні пенсії згідно пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки стаж роботи на підземних роботах згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (Форма-ОK 5) по спеціальному стажу становить 9 років 2 місяців 23 дні при необхідному стажі на зазначеній роботі і зниженням пенсійного віку 10 років.

Отже, право виходу на пенсію за віком Ви набуде при досягненні 51 року.

У разі незгоди з прийнятим рішенням воно може бути оскаржено до Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення чи в судовому порядку відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України».

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 :

1) з 01.09.1985 року по 03.01.1989 року навчався в СПУ №112 м.Єнакієве;

2) з 10.01.1989 року по 10.05.1989 року працював електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Комсомолець Донбасу»;

3) з 22.05.1989 року по 29.05.1991 року проходив службу в лавах Радянської армії;

4) з 29.08.1991 року по 31.01.1995 року працював електрослюсарем підземним 4 розряду на шахті «Юний Комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»;

5) з 24.04.2001 року по 15.08.2010 року працював електрослюсарем підземним 3-го розряду на шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля».

Згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788) та ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.

Відповідно до ст.26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Оцінюючи позицію відповідача щодо не врахування стажу роботи позивача з 10.01.1989 року по 10.05.1989 року електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Комсомолець Донбасу», суд вказує на наступне.

Так, підставою неврахування вказаного періоду до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах є «відсутня дата в наказі про звільнення».

При цьому судом встановлено, що у трудовій книжці позивача у записі №3 від 10.05.1989 року «Уволен по ст.36 п.3 КЗоТ УССР в ряды Советской Армии» зазначено підставу внесення запису - наказ №570/к без дати.

Суд зазначає, що даний недолік трудової книжки позивача не може бути єдиною підставою для неврахування даного періоду роботи позивача до стажу, який дає право на пільгову пенсію позивача, оскільки з трудової книжки позивача чітко вбачається, з якого числа його було звільнено з шахти «Комсомолець Донбасу».

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 06.03.2018 року по справі №754/14898/15-а та у постанові від 17.07.2018 року по справі №220/989/17.

Таким чином суд доходить висновку, що період роботи позивача з 10.01.1989 року по 10.05.1989 року електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Комсомолець Донбасу» слід врахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що на період роботи ОСОБА_1 на посаді електрослюсаря діяли:

- Список №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 (далі - постанова №1173);

- Список №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію по віку (по старості) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 (далі - постанова №10);

- Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах та роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. №162 (далі - постанова №162);

- Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах та роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 січня 2003 р. №36 (далі - постанова №36).

Згідно з постанова №1173 у Списку №1 зазначено всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

Відповідно до постанови №10 у Списку №1 зазначено 1010100а а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Згідно постанови № 162 у Списку №1 зазначено професію 1010100г-19931 Електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту обладнання, електрослюсарі по стволу, електрослюсарі шахтні по обслуговуванню стволів, шурфів і підйомних машин, зайняті на роботах по обслуговуванню стволів, шурфів і підйомних машин.

Відповідно до постанови №36 у Списку №1 зазначено професію 1.1г електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування, зайняті на роботах з обслуговування стовбурів, шурфів і підіймальних машин.

Суд зазначає, що як вбачається з розрахунку стажу позивача (а.с.80) до загального (не пільгового) стажу роботи ОСОБА_1 зараховано період роботи з 29.08.1991 року по 31.01.1995 року.

При цьому, як зазначалось вище, у вказаний період позивач працював електрослюсарем підземним на шахті «Юний Комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля», а відтак вказаний період повинен бути зарахованим до стажу роботи позивача за Списком №1, який дає право на пільгову пенсію.

Також судом з диплому НОМЕР_6 від 03.01.1989 року встановлено, що позивач у період з 01.09.1985 року по 03.01.1989 року навчався у середньому професійно-технічному училищі №142 м.Єнакієво за професією електрослюсар підземний з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виймальних машин п`ятого розряду (а.с.27).

Згідно ч.1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Зокрема, підпунктом «д» пункту 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, враховуючи те, що з моменту закінчення позивачем 03.01.1989 року середнього професійно-технічного училищі №142 м.Єнакієво за професією електрослюсар підземний з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виймальних машин п`ятого розряду та до моменту працевлаштування позивачем по професії, що дає право на пільгову пенсію, а саме 10.01.1989 року електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Комсомолець Донбасу» пройшло менше трьох місяців, суд вважає, що до стажу, що дає право позивачу на пільгову пенсію відповідно до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слід враховувати період його навчання з 01.09.1985 року по 03.01.1989 року у середньому професійно-технічному училищі №142 м.Єнакієво за професією електрослюсар підземний з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виймальних машин п`ятого розряду.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, підпунктом «в» пункту 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 у період з 22.05.1989 року був призваний на строкову військову службу у лави Радянської армії, унаслідок чого 10.05.1989 року звільнений з роботи електрослюсарем підземним на шахті «Комсомолець Донбасу», суд вважає, що вказаний період військової служби слід зарахувати позивачу до стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином суд вважає за доцільне задовольнити вимоги позивача про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №1 протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії від 21 грудня 2019 №29.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Верховним Судом у постанові від 19.03.2019 року по справі №345/3526/16-а зроблено висновок, що призначати і виплачувати пенсію на пільгових умовах є дискреційними повноваженнями управління ПФУ і саме ним мають бути реалізовані.

Отже, враховуючи викладене суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 слід відмовити.

В той же час суд, керуючись вимогами ч.2 ст.9 КАС України, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1985 року по 03.01.1989 року, періодів роботи за Списком №1 з 10.01.1989 року по 10.05.1989 року та з 29.08.1991 року по 31.01.1995 року та періоду проходження військової служби з 22.05.1989 року по 29.05.1991 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. згідно квитанції №ПН898 від 02 грудня 2019 року (а.с.5).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 768,40 грн., сплаченого згідно квитанції № ПН898 від 02 грудня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №1.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії від 21 грудня 2019 №29.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1985 року по 03.01.1989 року, періодів роботи за Списком №1 з 10.01.1989 року по 10.05.1989 року та з 29.08.1991 року по 31.01.1995 року та періоду проходження військової служби з 22.05.1989 року по 29.05.1991 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений згідно квитанції № ПН898 від 02 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Суддя Вовченко O.A.

.