Справа № 808/3782/14
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2020 року

м. Київ

справа №808/3782/14

касаційне провадження №К/9901/28670/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

за участю секретаря Жидецької В.В.

представників позивача - Балабка А.В., Карнакова О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2014 (суддя Горобцова Я.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 (головуючий суддя - Дадим Ю.М.; судді: Уханенко С.А., Богданенко І.Ю.) у справі № 808/3782/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.06.2014 № .

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 22.08.2014 позов задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.12.2015 залишив постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2014 без змін.

Визнаючи протиправним та скасовуючи названий акт індивідуальної дії, судові інстанції виходили з того, що фактичне виконання оспорюваних операцій підтверджується належним чином складеними первинними документами.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (правонаступник Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів) оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2014, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: пункту 44.6 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201, пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, наголошує на безтоварному характері розглядуваних поставок.

Крім того, звертає увагу, що Приватне мале підприємство «Фаза» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мет-Сплав» є зайво залученими позивачем ланками з метою формування податкового кредиту за наслідками придбання мідних злитків, яке оподатковується податком на додану вартість за ставкою 20 відсотків, в той час як до цього Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» як сировину офіційно використовувало мідний лом, операції з яким відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до 01.01.2015 звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування і сплати до бюджету податку на додану вартість при взаємовідносинах із Приватним малим підприємством «Фаза» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мет-Сплав» за березень 2012 року - листопад 2013 року, результати якої оформлено актом від 16.04.2014 № 142/28-04-42/31549003.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 44.6 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201, пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неправомірне включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаних у Приватного малого підприємства «Фаза» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мет-Сплав» сплавів М4ф ТУ у 27.4-5-2002 в злитках з підстави безтоварного (фіктивного) характеру здійснених поставок.

Обґрунтовуючи свою позицію, орган доходів і зборів наголошував на відсутності в постачальників позивача в достатній кількості трудових ресурсів, перебування їх за адресами масової реєстрації, неможливість відібрання пояснень у керівників Приватного малого підприємства «Фаза» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мет-Сплав» щодо їх причетності до фінансово-господарської діяльності очолюваних юридичних осіб.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.06.2014 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 113451976,00 грн. за основним платежем та 56725988,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За правилами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

В свою чергу, вимоги частин четвертої та п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Реальність, зокрема, потребує з`ясування того факту, чи справді відповідні товарно-матеріальні цінності отримано від указаних у первинних документах контрагентів.

Для цього необхідно встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, задіяних у такому процесі) як свідків з метою з`ясування умов та характеру здійснених операцій.

Не перевірено судами й альтернативний рух активів у порівнянні із задекларованим, а також доводи органу доходів і зборів про фактичне здійснення операцій самим Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» (за наслідками переробки власного мідного лому) з документальним оформленням як поставки від Приватного малого підприємства «Фаза» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мет-Сплав».

Не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість контрагентів позивача виконати спірні поставки з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів, понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо), наявність відповідних ліцензій на заготівлю та переробку металобрухту саме кольорових металів.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 у справі № 808/3782/14 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк