Справа № 711/6387/19
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/6387/19 Суддя (судді) першої інстанції: Позарецька С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Сорочка Є.О.,

Єгорової Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Черкаської митниці ДФС України, в якому просила визнати постанову про порушення митних правил №83/90200/18 від 21.06.2018 року протиправною, скасувати її та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Черкаської митниці Державної фіскальної служби, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ст. 268 КАС України визначені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ. У справах, визначених ст. ст. 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.09.2017 року позивачем через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» з метою особистого користування було введено автомобіль КІА SORЕNТО, що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Литовської Республіки за державним номером КСЕ 587.

За результатами перевірки, проведеної Черкаською митницею ДФС, відповідно до листа Чернігівської митниці ДФС від 21.11.2017 року №5062/25-70-20-02 «здійснення перевірочних заходів» встановлено, що станом на 11.05.2018 року цей автомобіль за межі території України позивачем вивезено не було, чим перевищено встановлений ст. 95 МК України строк доставки (строк транзитного перевезення) більше ніж на 10 діб.

11.05.2018 року за даним фактом уповноваженою особою Черкаської митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №83/90200/18 за ч.3 ст. 470 МК, який разом з повідомленням від 11.05.2018 року за №672/10/23-70-20-02-43 направлено 14.05.2018 року рекомендованим листом ОСОБА_1 і отримано останньою 25.05.2018 року.

У зв`язку із неявкою до Черкаської митниці ДФС для надання пояснень по суті справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 було повторно викликано до Черкаської митниці листом від 24.05.2018 року №714/10/23-70-20-01-43 для надання відповідних пояснень (лист отримано 11.06.2018 року).

Однак, до Черкаської митниці ДФС ОСОБА_1 не з`явилась, у зв`язку з чим 21.06.2018 року в.о.начальника Черкаської митниці ДФС Пікуль Є.В. було винесено постанову №83/90200/18, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 грн.

Вказана постанова була отримана позивачем 03.07.2018 року, про що свідчать лист від 21.06.2018 року за №801/10/23-70-20-01-43 та повідомлення рекомендованого листа №935. Постанова не була оскаржена і є такою, що набрала законної сили.

В подальшому, 17.01.2019 року за митною декларацією було здійснено митне оформлення у режимі імпорту (випуск у вільний обіг) автомобіля марки КІА SORЕNТО. Згідно графи 47 МД декларантом здійснено нарахування та сплачено 093 вид платежу у сумі 8500,00 грн. при сплаті всіх інших митних платежів (даний платіж у розмірі 8500 грн. був сплачений разом з загальною сумою платежів при розмитненні у сумі 70883,29 грн.).

30 липня 2019 року з відповіді Черкаської митниці ДФС України на запит позивача, остання дізналась про те, що штраф у розмірі 8500 грн. досі не погашений, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом для визнання постанови про порушення митних правил №83/90200/18 від 21.06.2018 року протиправною, скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 379 Митного Кодексу України, строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Так, в п.1 ч.1 ст. 95 Митного Кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту-10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці-5 діб).

Приписами ч.3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше ніж на десять діб, визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

25.11.2018 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Митного Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" від 08.11.2018 року №2612-VIII, який прийнято з метою врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил.

Так, пунктом 13 Закону №2612-VIII, розділ XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного Кодексу України, зокрема, доповнено пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту: "9-2. Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 9-3. Установити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1077 (набрала чинності з 20.12.2018 року), затверджено Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі Тимчасовий порядок).

Пунктом 1 Тимчасового порядку визначено, що він визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до 25 листопада 2018 року.

Згідно з пунктом 11 Тимчасового порядку сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

При цьому, відповідно до п. 16 Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Отже, Законом №2612-VIII регламентовано пільгові умови, які можуть бути застосовані в разі, якщо особа розпочала митне оформлення ввезеного транспортного засобу до притягнення її до відповідальності за вказане вище правопорушення та сплатила добровільний внесок.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що на час винесення оскаржуваної постанови від 21.06.2018 року чинним законодавством не була передбачена можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у випадку, якщо вони вчинили правопорушення, передбачене статтею 470 МК, тобто прострочили режим вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Суд звертає увагу, що вказаною законодавчою нормою надано право особам, якими не дотримано строків та умов (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, саме починаючи з 25.11.2018 року (дата набрання чинності ЗУ від 08.11.2018 року №2612-УІІІ) протягом 180 днів здійснити митне оформлення транспортного засобу, за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, такі особи звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 МК України. Отже, протягом встановленого періоду, особа може звернутись в будь-який час для здійснення митного оформлення транспортного засобу і до його закінчення митний орган не вправі притягувати таку особу до відповідальності за вищезазначеними статтями.

При цьому суд зазначає, що сплату добровільного внеску в сумі 8500 грн. ОСОБА_1 здійснила лише 17.01.2019 року при здійсненні митного оформлення за митною декларацією, тобто після винесення постанови від 21.06.2018 року та набрання нею чинності і фактично після притягнення її до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі №83/90200/18 від 21.06.2018 року, жодних обставин, які б свідчили про порушення уповноваженими особами Черкаської митниці ДФС прав та інтересів ОСОБА_1 при притягненні її до адміністративної відповідальності судом не вбачається.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, статтями 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Єгорова Н.М.