Справа № 200/744/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

04 лютого 2020 р. Справа №200/744/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієв В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 листопада 2019 року ВП № 59563181; стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями у розмірі 5729,32 грн.

Разом з адміністративним позовом подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 17 січня 2020 року заяву про забезпечення позову повернуто заявникові без розгляду.

3 лютого 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 31 липня 2019 року по ВП № 59563181 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на загальну суму 13315,75 грн. до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни по суті.

В зазначеній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що відносно позивача приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на загальну суму 13315,75 грн., копію якої надіслано за місцем роботи заявника. ОСОБА_1 зазначила, що виконання постанови має щомісячний характер, що істотно впливає на суму матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до частини першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ № 2 від 6 березня 2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову, адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову є обґрунтована заява сторони в тому рахунку із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 заявник просить зупинити дію постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату. При цьому, у клопотанні не обґрунтовано неможливості в подальшому без зупинення дії такої постанови, відновити свої права. Заява про забезпечення позову обґрунтована лише припущеннями заявника, які не підкріплені жодними доказами.

Крім того, щодо очевидних, на думку позивача, ознак протиправності рішень та дій відповідача, слід зазначити, що оцінку таким діям буде надано судом при вирішені справи по суті. Сам по собі факт оскарження відповідних рішень та дій відповідача не може слугувати беззаперечним доказом того, що таке рішення є очевидно протиправним. Встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення та дій є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що не відповідає меті та завданню інституту заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для забезпечення позову, відтак, доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Дмитрієв