Справа № 520/1415/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

06 лютого 2020 р. Справа № 520/1415/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства охорони здоров`я України та Харківської медичної академії післядипломної освіти

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 04.02.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України (далі по тексту відповідач-1, вул. Грушевського, 7, м. Київ, 01601, код ) та до Харківської медичної академії післядипломної освіти (далі по тексту - відповідач-2, вул. Амосова, 58, м. Харків, 61176, ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ в.о. ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти Марченко В.Г. «Про організацію виборів ректора» від 25.11.2019 №612-з та заборонити вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення конкурсу на заміщення посади (проведення виборів) ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти та проводити конкурс на заміщення посади (проводити вибори) ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти 07.02.2020;

визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства охорони здоров`я України щодо затвердження двох кандидатур претендентів на посаду ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які визнані такими, що відповідають вимогам закону та умовам конкурсу, оголошеного Міністерством охорони здоров`я України в газеті «Освіта України» від 18.11.2019 та зобов`язати внести кандидатуру ОСОБА_1 на посаду ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, заявлені позивачем до адміністративного суду вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу в.о. ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти - Марченко В.Г., «Про організацію виборів ректора» від 25.11.2019 №612-з та заборонити вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення конкурсу на заміщення посади (проведення виборів) ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти та проводити конкурс на заміщення посади (проводити вибори) ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти 07.02.2020, фактично стосуються посади, яка не відноситься до публічної служби. Розпорядчі документи ректора та його дії, направленні на організацію проведення виборів ректора, а тому не охоплюються поняттям «здійснення владно-управлінських функцій».

Отже, у цій справі існує невирішений спір про право, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства. Вказані вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Враховуючи наведене суд зазначає, що спір у частині скасування наказу, має не публічний, а приватно-правовий характер (оскільки виникає спір про цивільне право), а відтак має вирішуватись, враховуючи склад учасників у даній справі, за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача у вказаній частині не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають бути розглянуті за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 21 статтею Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За приписами пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на зміст та юридичну природу обставин, описаних у позові, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви, оскільки порушено правила об`єднання позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 21, 169, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України та до Харківської медичної академії післядипломної освіти про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя О.В. Ніколаєва