Справа № 280/5898/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 січня 2020 року Справа № 280/5898/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; )

до Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 210; )

про стягнення плати, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, 2, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - позивачі) до Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, 2 за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року у сумі 1108113 грн. 78 коп. (один мільйон сто вісім тисяч сто тринадцять гривень 78 копійок), а саме за списком № 1 заборгованість складає 758466 грн. 78 коп. (сімсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят шість гривень 78 копійок), та за списком № 2 - 349647 грн. 00 коп. (триста сорок дев`ять тисяч шістсот сорок сім гривень 00 копійок), перерахувавши кошти на р/р UA1001107 , Банк: філія Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що колишнім працівникам відповідача призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 1 та відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2. Сума, належна до відшкодування за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року складає 1108113,78 грн. і відповідачем не відшкодована. Посилаючись на ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ), п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV), Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон України №400/97-ВР), п. 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-2 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Ухвалою суду від 03.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №280/5898/19. Повідомлено сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін за наявними у справі матеріалами протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши 27.12.2019 до суду письмовий відзив на позовну заяву (вх.№55059), в якому зазначає, що позивачем до позовної заяви додано Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за відповідні місяці та Довідки про розмір фактично призначеної та отриманої пенсії, які не є розрахунковими документами, що підтверджують факт сплати пільгових пенсій, тобто не є належним доказом фактичної виплати нарахованих пільгових пенсій. Таким чином, органом пенсійного фонду не надано беззаперечних доказів обов`язку позивача відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1, № 2 за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року в сумі 1108113,78 грн. Відповідач також зазначив про пропуск строку на звернення до суду із вимогою про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року. На підставі викладеного відповідач просить відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками №1, № 2 за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року в сумі 1108113,78 грн.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Мелітопольський компресор» () є юридичною особою зареєстрованою за адресою: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 210 та перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Відповідач відповідно до Закону України від 27.06.1997 № 400/97-ВР, є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України № 1058-IV.

Матеріалами справи підтверджено факт призначення пільгової пенсії на підставі пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наступним громадянам (пенсіонерам): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , які знаходяться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, призначена і виплачується пільгова пенсія відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ.

Згідно із розрахунками боргу Приватним акціонерним товариством «Мелітопольський компресор» не відшкодуються Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів, «а» «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року включно за списками № 1, 2. Загальна сума витрат по вищевказаним пенсіонерам становить 1108113,78 грн. (за списком №1 - 758466,78 грн., за списком №2- 349647,00 грн.).

Згідно абз. 2 п. 6.9 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, у разі ліквідації підприємства без правонаступників повідомлення для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органом Пенсійного фонду України за місцезнаходженням ліквідованого підприємства не направляється».

Таким чином, повідомлення (розрахунок) для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не направляється підприємству тільки якщо воно ліквідовано.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи Приватне акціонерне товариство «Мелітопольський компресор» зареєстроване, як юридична особа, та не припинене.

Відповідачу надсилались Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, у встановлені законодавством строки сума заборгованості відповідачем сплачена не була, у зв`язку із чим Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернувся із позовом до суду.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України №1058-ІV, зокрема: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

Згідно з п. 2 прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України № 1058-IV.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком №1, № 2, визначено, ч. 1 ст. 13 Закону України №1788-XII.

Пунктом «а» ст.13 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Пунктом «б» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Порядок відшкодування вказаних витрат Пенсійному фонду України врегульований главою 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1).

Як ст.14 Закону України №1058-ІV, так і пп.2.1.1 п.2.1 Інструкції №21-1 визначено перелік роботодавців, що є страхувальниками, якими, зокрема, є: підприємства, установи, організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки та політичні партії, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи, які використовують працю фізичних осіб, на умовах трудового контракту, або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з п. 6.1 глави 6 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, а також застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як передбачено п. 6.2 глави 6 Інструкції №21-1, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (п.6.4 Інструкції №21-1).

Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року підтверджується наявність у відповідача зобов`язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 1108113,78 грн., яке не було виконано ним. Зазначені розрахунки складено відповідно до вимог Інструкції № 21-1, є чинними та не оскаржувались відповідачем.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про необхідність залишення позову без розгляду в частині вимог про стягнення заборгованості за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 25.11.2015 у справі № 21-3122а15, в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, не застосовуються.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач належними доказами обґрунтував заявлені вимоги, відповідач не надав суду жодного доказу на їх спростування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії у повному розмірі. Тому, заборгованість у сумі 1108113,78 грн. за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року, яка обліковується за Приватним акціонерним товариством «Мелітопольський компресор» перед органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) до Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 210; ) про стягнення плати, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, 2, - задовольнити у повному обсязі

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, 2 за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року у сумі 1108113 грн. 78 коп. (один мільйон сто вісім тисяч сто тринадцять гривень 78 копійок), а саме за списком № 1 заборгованість складає 758466 грн. 78 коп. (сімсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят шість гривень 78 копійок), та за списком № 2 - 349647 грн. 00 коп. (триста сорок дев`ять тисяч шістсот сорок сім гривень 00 копійок), перерахувавши кошти на р/р UA1001107 , Банк: філія Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 31.01.2020.

Суддя М.С. Лазаренко