Справа № 120/3383/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 січня 2020 р. Справа № 120/3383/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (21018, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (21018, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Ухвалою суду від 24.10.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем 06.11.2019 подано до суду матеріали на усунення недоліків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення: №283654-13 від 20.06.2017, №283652-13 від 30.06.2017, №283653-13 від 30.06.2017, №0-0219 від 10.04.2018, №-0219 від 10.04.2018, №0-0228 від 10.04.2018, №0-0219 від 17.05.2019, №0-0219 від 17.05.2019, №0-0219 від 17.05.2019, якими позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Позивач вказує на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, адже належне їй приміщення житлового будинку є непридатним для проживання, а тому не є об`єктом оподаткування в розумінні ст. 266 ПК України.

Ухвалою суду від 12.11.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 26.12.2019 о 13:00. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

02.12.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

На виконання абз. 7 п.п. 266.7.1 п. 267.7 ст. 267 ПК України, Крижопільським управлінням ГУ ДПС у Вінницькій області за 2016, 2017 та 2018 роки ОСОБА_1 з використанням АІС "Податковий блок" сформовано податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки:

- №283652-13 від 30.06.2017 на суму 286,23 грн (житловий будинок площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8);

- №283654-13 від 30.06.2017 на суму 611,08 грн (квартира площею 42,1 м2, що знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 );

- №283653-13 від 30.06.2017 на суму 1946,63 грн. (житловий будинок площею 416,22 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2);

- №0-0219 від 10.04.2018 на суму 320,94 грн, (житловий будинок площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8);

- №0-0219 від 10.04.2018 на суму 946,04 грн (квартира площею 45,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 );

- №0-0219 від 10.06.2018 на суму 2182,71 грн (житловий будинок площею 416,22 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2);

- №0-0219 від 17.05.2019 на суму 373,39 грн (житловий будинок площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8);

- №0-0219 від 17.05.2019 на суму 1100,66 грн (квартира площею 45,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1);

- №0-0219 від 17.05.2018 на суму 2539,45 грн, (житловий будинок площею 416,22 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2).

При цьому зазначено, що позивачем було сплачено 11.08.2017 суму зобов`язання за 2016 рік та 26.07.2018 суму зобов`язання за 2018 рік. Станом на 29.11.2019 за позивачем рахується заборгованість в сумі 2912,84 грн.

Додатково вказано, що позивач не надавала контролюючому органу жодних документів, які б підтвердили непридатність для проживання житлових приміщень, а також не зверталась із заявою про перерахунок податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 26.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.01.2020 о 15:00 год.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомленні належним чином. Натомість, 23.01.2019 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в письмовому проваджені, без участі позивача та її представника. Окремо вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, в свою чергу, подав клопотання в якому просив суд розглянути справу без його участі. Разом з тим зазначив, що заперечує проти позовних вимог з мотивів викладених у відзиві.

За наведеного вище, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, що передбачено статтею 194 КАС України, в силу якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

30.06.2017 ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік:

- №283652-13 на суму 286,23 грн (житловий будинок площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8);

- №283654-13 на суму 611,08 грн (квартира площею 42,1 м2, що знаходиться за адресою; АДРЕСА_1);

- №283653-13 на суму 1946,63 грн. (житловий будинок площею 416,22 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2).

Як зазначає відповідач, податкове зобов`язання позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік, сплачено останньою 11.08.2017.

10.04.2018 ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано наступні податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік:

- №0-0219 на суму 320,94 грн, (житловий будинок площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8);

- №0-0219 на суму 946,04 грн (квартира площею 45,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1);

- №0-0219 на суму 2182,71 грн (житловий будинок площею 416,22 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2).

Відповідач зазначає, що податкове зобов`язання позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, сплачено останньою 26.06.2018.

17.05.2019 ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано наступні податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік:

- №0-0219 на суму 373,39 грн (житловий будинок площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8);

- №0-0219 на суму 1100,66 грн (квартира площею 45,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1);

- №0-0219 на суму 2539,45 грн, (житловий будинок площею 416,22 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2).

Позивач вважає протиправними оскаржені податкові повідомлення-рішення, у зв`язку із чим звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать податок на майно.

Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016, 2017, 2018 роки та направлено на адресу відповідача.

Як стверджує відповідач, податкове зобов`язання позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 та 2017 рік, сплачено позивачем в повному обсязі.

Втім податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік не сплачено.

Судом встановлено, що позивач не погоджується з винесеними податковими -рішеннями, а тому звернувся до суду задля їх скасування, мотивуючи тим, що податкові повідомлення-рішення №283653-13 від 30.06.2017 на суму 1946,63 грн; №0-0219 від 10.06.2018 на суму 2182,71 грн; № 0-0219 від 17.05.2018 на суму 2539,45 грн, винесені щодо об`єкта - житлового будинку площею 416,22 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є протиправними з огляду на те, що даний житловий будинок не є об`єктом оподаткування, оскільки є непридатним для проживання.

З матеріалів справи установлено, що житловий будинок площею 416,22 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належав позивачу на праві приватної власності. Право власності на даний житловий будинок припинено - 10.06.2019.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області у справі №2-418 від 11.12.2009 та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.02.2010 встановлено, що будівля знаходиться в аварійному стані та підлягає зносу.

Згідно з п. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог "якості" закону та юридичної визначеності. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Виходячи із практики Європейського Суду з прав людини принцип юридичної визначеності гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень, які вступили в силу, не лише правомочного суду, а й іншого владного органу, якщо таке рішення останнього переглядалося судом та визнано законним. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Враховуючи викладене, оскільки судовими рішеннями встановлено факт аварійності житлового будинку площею 416,22 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який належав позивачу на праві власності, такий будинок не є об`єктом оподаткування в розмінні ст. 266 ПК України. Так, податкові повідомлення-рішення №283653-13 від 30.06.2017 на суму 1946,63 грн; №0-0219 від 10.06.2018 на суму 2182,71 грн; № 0-0219 від 17.05.2018 на суму 2539,45 грн є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд відхиляє посилання податкового органу на відсутність у нього інформації щодо аварійності житлового будинку площею 416,22 м2, адже дані обставини жодним чином не спростовують факт неналежності такої будівлі до об`єктів оподаткування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Стосовно позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки:

- №283652-13 від 30.06.2017 на суму 286,23 грн; №0-0219 від 10.04.2018 на суму 320,94 грн; №0-0219 від 17.05.2019 на суму 373,39 грн, щодо об`єкта оподаткування - житлового будинку площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8);

- №283654-13 від 30.06.2017 на суму 611,08 грн; №0-0219 від 10.04.2018 на суму 946,04 грн; № 0-0219 від 17.05.2019 на суму 1100,66 грн, щодо об`єкта оподаткування - квартири площею 45,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 );

Згідно із п.п. 266.4.1 п. 266.4. ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до п.п. 266.4.2. п. 266.4 ст. 266 сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Томашпільською селищною радою встановлено пільги зі сплати податку для квартири - на 60 м2 та житлових будинків - на 120 м2.

Так, житловий будинок площею 61,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 та квартира площею 45,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підпадають під пільгу зі сплати податку в розмінні ст. 266 ПК України, а тому, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

За приписами вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: №283652-13 від 30.06.2017 на суму 286,23 грн; №283654-13 від 30.06.2017 на суму 611,08 грн; №283653-13 від 30.06.2017 на суму 1946,63 грн; №0-0219 від 10.04.2018 на суму 320,94 грн; №0-0228 від 10.04.2018 на суму 946,04 грн; №0-0219 від 10.04.2018 на суму 2182,71 грн; №0-0219 від 17.05.2019 на суму 373,39 грн; №0-0219 від 17.05.2019 на суму 1100,66 грн; №0-0219 від 17.05.2018 на суму 2539,45 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (іден. номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ); Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 43142454, 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна