Справа № 554/9363/19
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 554/9363/19
Провадження № 2-а/539/17/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Гусак А.О.,
учасники справи у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 707779 від 03.10.2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 707779 від 03.10.2019 року, в якій просив:
-визнати протиправним дії інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області лейтенанта поліції Ліснічука В.Б. про винесення постанови серії ДПО18 № 707779 від 03.10.2019 року.
- постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 707779 від 03.10.2019 року визнати незаконною та скасувати.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 11.10.2019 року він поштою отримав постанову від 03.10.2019 року, згідно якої його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.
Він категорично не згідний з даною постановою.
Так, відповідач у постанові вказав, що позивач порушив п.14.6 ПДР України, оскільки 02.10.2019 року керуючи автомобілем Mitsubishi Lanser, д.н.з. НОМЕР_1 о 17 год 21 хв по автодорозі Київ Чоп здійснив обгін на перехресті, чим порушив ПДР та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за що притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Однак, ОСОБА_1 вказує, що жодних правопорушень він не вчиняв, здійснював обгін вантажного автомобіля на розмітці 1.7( вантажний автомобіль рухався зі швидкістю 30 км/год), і через деякий час його зупинив інспектор дорожнього руху, показав відео в телефоні події, де схожий на його автомобіль здійснює обгін іншого авто, отже він не скоював даного адміністративних правопорушення.
Крім того, позивач стверджує, що він був позбавлений захисту своїх прав, оскільки 03.10.2019 року об 08 год прийшовши на розгляд його справи до підрозділу патрульної поліції у м. Рівне, черговий його не пропустив, посилаючись на те, що датою розгляду справи в повідомленні є 02.10.2019 року і відмовив допомогти розшукати відповідача. Жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення йому надано не було, так як і не було розгляду справи.
Позивач вказує, що застосовуючи відносно нього адміністративне стягнення, відповідачем не були встановлені всі обставини, які мають значення у справі, не досліджені необхідні докази, не забезпечено всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин справи, порушено ст. 268 КУпАП в частині права на користування юридичною допомогою адвоката, права подати докази.
Ухвалою суду від 10.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, судовий розгляд якого призначений у порядку, передбаченому статтею 286 КАС України.
Позивач у судове засідання не з`явився, направив суду клопотання про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надав суду відповідь на відзив, де вказує, що не погоджується з викладеними у відзиві відповідача фактами щодо запису на відео його неявки до приміщення УПП в Рівненській області, оскільки в ньому не зрозуміло, коли він був записаний та може відповідати фактичній даті та часу його проведення. Крім того відповідач не поцікавився у чергового про те, чи приходив позивач на розгляд справи в час, який йому було призначено. Під час всього відеозапису відповідач тримає у руці вже заповнену постанову, що унеможливлює встановити час її винесення. Крім того, відповідач у відеозаписі жодного разу не посилався на докази у справі, які не були відображені у постанові.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому прохає відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, в якому вказує на те, що позов є безпідставним та необгрунтованим, повністю заперечує проти його задоволення з наступних підстав: думка правопорушника та незгода його з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. Так п. 14.6 «а» розділу 14 ПДР України обгін заборонено на перехресті.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 03.10.2019 року в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в якій зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Що стосується доказів, відповідач вказує на те, що позивач вводить суд в оману, оскільки згідно відеозапису № чітко видно, що в службовому автомобілі закріплено відеореєстратор пристрій , призначений для запису , зберігання та відтворення відеоінформації, який записує дані на карту пам`яті або флеш карту, на якій зафіксовано правопорушення та надано відеодоказ з нього на ознайомлення позивачу через мобільний телефон.

Крім того позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП починаючи з 36 хв 46 с по 37 хв 20 с відеозапису №. Також посилання позивача про позбавлення його розгляду справи у визначений патрульним час є таким, що не відповідає дійсності, оскільки позивача було ознайомлено усно та письмово про перенесення його справи на 03.10.2019 року , надано повідомлення про запрошення до поліції , що підтверджується його підписом( запис відео з 37 хв 25 с по 39 хв 25 с № ).Позивач не з`явився на вказаний час, про що свідчить відеозапис № .Посилання позивача на відсутність в постанові запису про відеофіксацію, яка додається, та відсутність посилання на будь який технічний засіб , яким здійснено відеозапис також являється не правдою, оскільки в постанові зазначено технічні пристрої, на які велася відеофіксація. Одже, вважає, що всупереч ст. 77 КАС України, позивач не довів та не підтвердив належними та допустимими доказами ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до такого висновку.

У відповідності до ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 707779 від 03.10.2019 року, складеної поліцейським Ліснічук В.Б., вбачається, що справа розглядалася відносно ОСОБА_1 , 1980 року народження. Даною постановою встановлено, що 02.10.2019 року о 17 год. 21 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Lanser, д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Київ Чоп здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6, чим порушив п. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Копію постанови позивачу було надіслано рекомендованим листом №26965/41/30-2019 від 04.10.2019 року.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказано, що до неї додається відео події. Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил обгону тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Згідно з п. 14.6 «а» розділу 14 ПДР України обгін заборонено на перехресті.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак, надіслав до суду відзив та відповідні докази вчинення правопорушення позивачем, зокрема: фотодоказ події, з якого видно, що транспортний засіб автомобіль Mitsubishi Lanser, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін фури на перехресті (а.с.50).

Посилання позивача на відсутність відеофіксації скоєння ним правопорушення не відповідає фактичним обставинам та доказам, наданим відповідачем до справи, а саме фото моменту обгону автомобілем під керуванням позивача транспортного засобу на забороненій ділянці дороги/ а.с.49/.

Ст. 222 КУпАП визначає компетенцію органів Національної поліції по розгляду справ про адміністративні правопорушення. Зокрема, до компетенції органів Національної поліції входять адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, передбачені ч.1 ст.121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Патрульні поліцейські у своїй діяльності керуються, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року. Ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі. Інструкція розроблена відповідно до Кодексу про Адміністративні правопорушення, Законів України «Про центральні органи виконавчої влади», «про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та ряду інших підзаконних актів.

Відповідно до п.4 Розділу I Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Посилання позивача на те, відповідачем не відображено час винесення постанови, є безпідставними та не впливають на суть прийнятого рішення і розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності.

Крім того, вказані позивачем у відповіді на відзив доводи про те, що в постанові не відображено посилання на докази по даній справі не знайшли своє підтвердження, оскільки як копія постанови, надана позивачем в справі, так і постанова, надана відповідачем, як доказ, є цілком ідентичні, не мають розбіжностей, а отже є достовірними і мають запис про те, що до неї додається копія відео та повідомлення.

Твердження позивача про його явку до відділу поліції у час, який було визначено інспектором нічим не підтверджується, ним не надано жодного доказу того, що він був позбавлений законного права свого захисту.

Отже, враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, з огляду на наведені законодавчі приписи, суд робить висновок, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП, розгляд якого, відповідно до статті 222 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, тому, поліцейський Ліснічук В.Б. діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством і підґрунтям для прийняття такого рішення стали вищенаведені вимоги нормативно-правових актів, які є обов`язковими для виконання на всій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 707779 від 03.10.2019 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 06 лютого 2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С.Алтухова