Справа № 540/2402/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2402/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

В провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі 14.05.2019 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 з питань отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 р, за результатом якої складено акт перевірки від 23.05.2019 р. № 282/21-22-13-05/. На підставі зазначеного Акту № 282, Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі 16.07.2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 75899,93 грн. (60719,94 грн. за основним платежем та 15179,99 грн. за штрафними фінансовими санкціями), № застосування штрафної санкції у сумі 170,00 грн., № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 6325,00 грн. (5060 грн. За основним платежем та за штрафними санкціями 1265 грн.) Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені з порушенням норм Податкового кодексу України, так як основна сума боргу анульована банком є 170206,14 грн. та позивачем сплачено ПДФО у розмірі 30637,10 грн., крім того, інформація щодо суми боргу анульованого банком, відображена в акті перевірки, на підставі якої прийняті податкові повідомлення-рішення, не відповідає дійсності, також ОСОБА_1 на запит ДФС надано інформацію з банку щодо складових сум заборгованості, однак, контролюючим органом, при проведенні перевірки, її не враховано. На підставі чого позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами строщеного провадження.

29.11.2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що перевіркою встановлено порушення пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПКУ, позивачем у 2015 році не включено до загального річного оподаткованого доходу і не задекларованого кредитором у розмірі 337332,97 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 60719,94 грн.; пп. 1.4 п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ, що є суміжним із вищенаведеним порушенням, та призвело до заниження військового збору на суму 5060,00 грн. - п.49.1, п.49.2 ст. 49 ПКУ; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПКУ; п.179.1 ст. 179 ПКУ, а саме - несвоєчасне подання до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік. Згідно з повідомленням про анулювання боргу від 28.12.2017 р. № 24-4-2-08/392 АТ «УкрСиббанк» анульовано борг позивача, з якого сума основного боргу складала 18159,82 доларів США (507539,11 грн. по курсу НБУ станом на 28.12.2017 року), однак доказів того, що зобов`язання за кредитним договором позивача було змінено з іноземної валюти на гривню. В зв`язку з чим відповідач вважає, податкові повідомлення - рішення такими, що винесені відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року провадження у справі зупинено до примирення сторін строком до 30.01.2020 року.

Ухвалою суду від 30.01.2020 року провадження у справі поновлено.

Сторони в судове засідання з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за правилами письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: відповідачем 14.05.2019 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питання отримання додатковою блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором, за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складено акт від 23.05.2019 № 282/21-22-13-05/.

За її наслідками орган доходів і зборів дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 49.1, 49.2, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неподання та недекларування в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік отриманого доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 337332,97 грн. на підставі рішення банківської установи про анулювання кредитної заборгованості з повідомленням боржника про таке анулювання (прощення) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

На підставі зазначеного акта перевірки Головним управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі прийнято податкове повідомлення-рішення 16.07.2019 р. № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 60719,94 грн. за основним платежем та 15179,99 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Крім того податкове повідомлення-рішення 16.07.2019 р. № про застосування штрафних санкцій у сумі 170 грн., та податкове повідомлення рішення від 16.07.2019 року № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 6325,00 грн. (5060 грн. за основним платежем та за штрафними санкціями 1265 грн.).

Відповідно до довідки АТ «Укрсиббанк» №43-13-09/054 від 21 січня 2020 року зазначено, що сума анульованого боргу позивача становить 18159,82 доларів США, що складає 507539,11 грн., з яких основна сума кредиту 6090 доларів США, що складає 170206,14 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках 10869,82 доларів США, що складає 303794,78 грн., пеня за несвоєчасне погашення боргу 1138 доларів США, що складає 31801,41 грн., сума нарахованих відсотків 62,00 доларів США, що складає 1732,80 грн.

Позивач не погодився зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

При вирішенні спору по суті суд враховує наступне: відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач знала про проведення перевірки, в зв`язку з чим надала відповідачу документальні підтвердження та пояснення, щодо пропуску строку подачі декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та надано інформацію з банку щодо складових сумм заборгованості щодо анульованої кредитної заборгованості, що підтверджується листом від 29.10.2018 року.

Так, суд зазанчає, що відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді, зокрема, суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Аналіз наведеної законодавчої норми дає підстави для висновку про те, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама собою ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається до його оподатковуваного доходу. Разом з тим, проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходом, який призводить до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Відсутність в підпункті «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самосійним рішенням, була усунута шляхом внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

Це уточнення не змінило регулювання, воно конкретизувало дійсний зміст наведеної норми.

Отже, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) нараховані проценти, штрафи тощо.

А тому визначення природи боргу (основна частина, проценти, штрафні санкції), прощеного банком, є однією із визначальних обставин, які підлягають з`ясуванню для встановлення дійсного податкового обов`язку платника в межах розглядуваних правовідносин.

Згідно довідки АТ «Укрсиббанк» №43-13-09/054 від 21 січня 2020 року вбачається, що сума анульованого боргу позивача становить 18159,82 доларів США, що складає 507539,11 грн., з яких основна сума кредиту 6090 доларів США, що складає 170206,14 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках 10869,82 доларів США, що складає 303794,78 грн., пеня за несвоєчасне погашення боргу 1138 доларів США, що складає 31801,41 грн., сума нарахованих відсотків 62,00 доларів США, що складає 1732,80 грн.

Згідно з пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів

Таким чином, після анулювання основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, позивач набув обов`язок задекларувати відповідну суму в декларації про доходи за 2017 рік.

Не відобразивши такий дохід в декларації, позивач вчинив податкове порушення, а тому вірним є висновок податкового органу в частині суми 6090 доларів США, що складає 170206,14 грн.

Натомість безпідставним є висновок податкового органу стосовно анульованої суми процентів та пені за кредитним договором.

В разі встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати протиправні частини податкового повідомлення-рішення, а тому податкове повідомлення-рішення від 16.07.2019 року №3 підлягає скасуванню.

Враховуючи, те що податкові повідомлення-рішення № про застосування штрафних санкцій та № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору є похідним від встановленого порушення контролюючим органом у акті перевірки та збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб то позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень № про застосування штрафної санкції у сумі 170,00 грн. та № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 6325,00 грн. (5060 грн. за основним платежем та за штрафними санкціями 1265 грн.) також є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані повідомлення-рішення, суд дійшов переконання, що такі прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати розподілені відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі 16.07.2019 р. № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування ОСОБА_1 в розмірі 60719,94 грн. за основним платежем та 15179,99 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 16.07.2019 р. № про застосування штрафних санкцій у сумі 170 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 16.07.2019 року № про збільшення грошового зобовязання з військового збору на 6325,00 грн. (5060 грн. за основним платежем та за штрафними санкціями 1265 грн.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 823,96 (вісімсот двадцять три грн. 96 коп.) грн., шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 111030200