Справа № 520/10582/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 січня 2020 р. Справа № 520/10582/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю:

представника позивача - Наконечного О.М.,

представника відповідачів - Саблукова Д.Є.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП АГРО-ІНВЕСТ" (пров. Отакара Яроша, буд. 16, м. Харків, 61045, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ), Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП АГРО-ІНВЕСТ" (надалі за текстом - ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДФС у Харківській області), Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2019 року № 1, за податковими зобов`язаннями збільшено у розмірі 817887,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 204471,75 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2019 року № 11 за податковими зобов`язаннями збільшено у розмірі 99999,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 49999,5 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2019 року № 1 за податковими зобов`язаннями зменшено у розмірі 4567564,00 грн., за податковим кредитом у розмірі 4448639,00 грн..

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладено в акті перевірки, а тому підлягають скасуванню.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 05.11.2019 від представника ГУ ДФС у Харківській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно зі змістом якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від представника позивача до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 09.12.2019 надійшла відповідь на відзив.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 12.12.2019 від представника ГУ ДПС у Харківській області н6адійшли заперечення на відповідь на позовну заяву.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 вирішено залучити ГУ ДПС в Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) в якості другого відповідача у адміністративній справі.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 09.01.2020 від представника ГУ ДПС у Харківській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно зі змістом якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові та відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, з підстав та мотивів які викладені в відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 19.12.2014 за № 57 в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, станом на дату перевірки перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова.

Службовими особами ГУ ДФС у Харківській області на підставі направлень від 16.04.2019 № 3902, № 3903, № 3904, № 3905 відповідно до п. п. 78.1.1, п. 78.1, п. 78.2, ст. 78, п. 82.2, ст. 82 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України) та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 16.04.2018 №2803 проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" (податковий номер 39554623) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 31.12.2018.

Результати перевірки викладено в акті від 02.05.2019 № 1504/20-40-11-11/39554623 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СП АГРО-ІНВЕСТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 (надалі за текстом - акт від 02.05.2019 № 1504/20-40-11-11/39554623).

Перевірка проводилась службовими особами відповідача в період з 16.04.2019 року по 22.04.2019 року.

Відповідно до висновків акту перевірки, перевіркою було встановлено наступні порушення:

- п. п. 134.1.1 п. 134.1, ст. 134 ПК України підприємством ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" знижено доходи від будь-якої діяльності за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 на загальну суму 22837818 грн., в т.ч. за 2018 рік на 22837818 грн., що не призвело до збільшення або зменшення фінансового результату оподаткування;

- п.п. 134.1.1 п.134.1, ст.134 ПК України підприємством ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" завищено суму витрат, що були віднесені до складу собівартості реалізованої продукції на загальну суму 22243193,00 грн., в т.ч. за 2018 рік на 22243193,00 грн., що не призвело до збільшення або зменшення фінансового результату оподаткування;

- п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями підприємством ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" знижено податок на прибуток у загальній сумі 817887,00 грн., у т. ч. за 4 квартал 2017 року у сумі 817887,00 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України, підприємством встановлено завищення податкових зобов`язань за перевіряємий період на суму ПДВ у загальній сумі 4567564,00 грн., у тому числі у липні 2018 року у сумі 563940,00 грн., у серпні 2018 року у сумі 2892585,00 грн., у вересні 2018 року у сумі 981713,00 грн., у листопаді 2018 року у сумі 129326,00 грн..

- п. 198.1. п. 198.3 ст. 198 ПК України, у зв`язку з чим завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість в розмірі 4548638,00 грн., у тому числі: у березні 2018 року у сумі 18438,00 грн., у липні 2018 року у сумі 245606,00 грн., у серпні 2018 року у сумі 2953094,00 грн. у вересні 2018 року у сумі 982172,00 грн., у жовтні 2018 року у сумі 226411,00 грн., у листопаді 2018 року у сумі 122917,00 грн.;

- в порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10, п. 201.14 ст. 201 ПК України, встановлено заниження податку на додану вартість у загальній сумі 99999,00 грн., у тому числі: у березні 2018 року у сумі 18438,00 грн., у липні 2018 року у сумі 54836,00 грн., у серпні 2018 року у сумі 26725,00 грн.;

- п. 126.1, ст. 126 ПК України зі змінами та доповненнями, а саме порушено граничний строк сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Не погодившись з окресленими порушеннями викладені в акті перевірки контролюючого органу ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" було подано до ГУ ДФС у Харківській області заперечення на акт перевірки № 1504/20-40-14-11-11/39554623 від 02.05.2019 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" (податковий номер 39554623) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства і правильності нарахування та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 за вих. №27 від 24.05.2019, в яких позивачем зазначено, що з окресленими висновками акта останній не погоджується вважає такі висновки безпідставними та хибними.

В подальшому за результатами перевірки та виявленими порушеннями ГУ ДФС у Харківській області було винесено спірні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 07.06.2019 за № 1, відповідно до якого встановлено порушення п. п. 134.1.1, п. 134.1, ст. 134 ПК України №2755-VI від 02.12.2010 за платежем податок на прибуток приватних підприємств, у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання на загальну суму 1022358 (один мільйон двадцять дві тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок, з них за податковим зобов`язанням 817887,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 204471,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 07.06.2019 № 11, відповідно до якого встановлено порушення п. 185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10, п. 201.14, ст. 201 ПК України №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг), у зв`язку з чим було збільшено суму грошового зобов`язання на загальну суму 149998 (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 50 копійок, з них за податковим зобов`язанням 99999,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 49999,50 грн..

- податкове повідомлення-рішення від 07.06.2019 № 1 відповідно до якого встановлено порушення п. 185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10, п. 201.14, ст. 201 ПК України № 2755-VI від 02.12.2010 за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у зв`язку з чим було зменшено загальну суму 4567564,00 грн., податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України та зменшено загальну суму 4448639,00 грн. податкового кредиту з них по періодам за липень 2018 року податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України зменшено в сумі 563940,00 грн. та податкового кредиту в сумі 190770,00 грн., за серпень 2018 року податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України зменшено в сумі 2892585,00 грн. та податкового кредиту в сумі 2926369,00 грн., за вересень 2018 року податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України зменшено в сумі 981713,00 грн. та податкового кредиту в сумі 982172,00 грн., за жовтень 2018 року податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України зменшено в сумі 0,00 грн. та податкового кредиту в сумі 226411,00 грн., за листопад 2018 року податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України зменшено в сумі 129329,00 грн. та податкового кредиту в сумі 122917,00 грн..

ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" 19.07.2019 за вих. № 39 було подано скаргу до ГУ ДФС у Харківській області скаргу на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 07.06.2019 року № 1, від 07.06.2019 року № 11, від 07.06.2019 року № 1, від 07.06.2019 року №1.

Відповідно до рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 19.09.2019 № 2543/6/99-00-08-05-02 скаргу ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 07.06.2019 №1, від 07.06.2019 № 11, від 07.06.2019 № 1, від 07.06.2019 № 1 було залишено без задоволення.

Суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (згідно із Законом 1724-VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року в наступній редакції - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення).

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (згідно із Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року, до внесення змін Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року в наступній редакції - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. (п. 198.3 ст. 198 ПК України). До внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 в наступній редакції - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України зазначено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України зазначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України зазначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Щодо взаємовідносин ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" з ТОВ "УКРПРОДЛОГІСТІК" (податковий номер 39554623) за грудень 2017 року суд зазначає наступне:

Перевіркою встановлено, що між ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" та ТОВ "УКРПРОДЛОГІСТІК" (податковий номер 39554623) укладено договір постачання від 15.11.2017 № 1511-1 відповідно до якого предметом є передача у власність покупця сою врожаю 2017 року, українського походження, на умовах «Франко-вагон-завантажено у вагон». Станція відвантаження-станція Золочів. Термін поставки до 29.12.2017.

Договір підписано з боку постачальника директором Філіповим А.П. та з боку покупця директором Герасимовим В.М., ТОВ «УКРПРОДЛОГІСТІК», , зареєстровано 26204220 - Сєвєродонецька міська рада 10.01.2017 №0004439.

Податкова адреса/місце проживання платника податків: 61013, Харківська область, м. Харків, Київський р-н, вул. Шевченка,буд.146, ТОВ «УКРПРОДЛОГІСТІК» зареєстровано як платника податків в якості платника ПДВ 06.02.2018 № 200324432.

Під час перевірки позивачем на підтвердження господарських взаємовідносин з ТОВ «УКРПРОДЛОГІСТІК» (податковий номер 39554623) було надано видаткові накладні, приходні накладні, а саме приходні накладні: № 14 від 12.12.2017, № 5 від 12.12.2017, № 17 від 12.12.2017, № 18 від 12.12.2017, № 10 від 08.12.2017, № 9 від 04.12.2018, та видаткові накладні № УПЛ121201 від 12.12.2017, № УПЛ121202 від 12.12.2017, № УПЛ121204 від 12.12.2017, № УПЛ121203 від 12.12.2017, № УПЛ81201 від 08.12.2017, № 41201 від 04.12.2017.

До видаткової накладної від 08.12.2017, надана накладна на залізно дорожні перевезення від 08.12.2017, згідно якої відправник: ТОВ «А-ТРАНС-ЛОГІСТІК» та одержувач ТОВ «ГРИНТУР-ЕКС», станція призначення Миколаїв - вантажний, найменування вантажу: насіння сої, українського походження, врожаю 2017 року, 188250 кг..

До видаткової накладної від 04.12.2017 надана накладна на залізно дорожні перевезення від 04.12.2017, згідно якої відправник ТОВ «А-ТРАНС-ЛОГІСТІК» та одержувач ТОВ «ГРИНТУР-ЕКС», станція призначення Миколаїв - вантажний, на Найменування вантажу: насіння сої, українського походження, врожаю 2017 року, 239350 кг.

ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" (податковий номер 39551623) з грудня 2017 року перераховано грошові кошти у сумі 5002490,26 грн., рахунок № 631 ТОВ «УКРПРОДЛОГІСТІК».

ГУ ДФС у Харківській області, було складено податкову інформацію щодо ТОВ «УКРПРОДЛОГІСТІК» від 21.02.2018 № 185/20-40-14-21-06/41073506 про результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «УКРПРОДЛОГІСТІК» (податковий номер 41073506) з питань проведення фінансово-господарських операцій з постачальниками та покупцями за звітній період декларування ПДВ грудень 2017 року та згідно даних ЄРПН за грудень 2017 року відповідно до якої податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за IV квартал 2017 року товариством не надано, а також звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2017 року до органів доходів та зборів не надано, та міститься жодної інформації щодо трудових ресурсів ТОВ «УКРПРОДЛОГІСТІК».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" та ТОВ «СП Мессага» за липень, серпень, вересень 2018 року, суд зазначає наступне.

ТОВ «СП Мессага» реалізувало у липні серпні вересні 2018 року на адресу ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" пшеницю 3 класу за договором постачання № АІ 0607-01 від 06.07.2018 року (товар пшениця 2 класу, пшениця 3 класу пшениця озима кукурудза фуражна), термін дії договору до 31.12.2018 місце укладання м. Харків.

ТОВ «СП Мессага» (код 41708999) зареєстровано в ДПА від 06.11.2017 року №03, основний вид діяльності-46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

На виконання умов договору ТОВ «СП Мессага» виписано наступні первинні документи, а саме:

- податкові накладні: №40 від 31.07.2018, №39 від 31.07.2018, №42 від 31.07.2018, №43 від 31.07.2018, №41 від 31.07.2018 року, №38 від 30.07.2018, №35 від 28.07.2018, №36 від 28.07.2018, №37 від 27.07.2018, №44 від 26.07.2018, №32 від 24.07.2018, №29 від 24.07.2018, №26 від 23.07.2018, №27 від 23.07.2018, №23 від 20.07.2018, №31 від 09.07.2018, №53 від 30.09.2018, №51 від 30.09.2018, №52 від 30.09.2018, №46 від 29.09.2018, №45 від 28.09.2018, №40 від 27.09.2018, №93 від 27.09.20418, №24 від 24.09.2018, №23 від 24.09.2018, №18 від 23.09.2018, №21 від 23.09.2018, №19 від 23.09.2018, №20 від 23.09.2018, №15 від 22.09.2018, №17 від 22.09.2018, №16 від 22.09.2018, №14 від 21.09.2018, №13 від 20.09.2018, №10 від 20.09.2018, №11 від 20.09.2018, №12 від 20.09.2018, №33 від 17.09.2018, №34 від 17.09.2018, №6 від 10.09.2018, №7 від 10.09.2018, №8 від 10.09.2018, №2 від 05.09.2018, №34 від 21.08.2018, №31 від 20.08.2018, №33 від 20.08.2018, №30 від 20.08.2018, №32 від 20.08.2018, №29 від 17.08.2018, №28 від 16.08.2018, №27 від 14.08.2018, №16 від 10.08.2018, №19 від 10.08.2018, №18 від 10.08.2018, №21 ввід 10.08.2018, №17 від 10.08.2018, №20 від 10.08.2018, №13 від 08.08.2018, №14 від 08.08.2018, №12 від 06.08.2018, №8 від 06.08.2018, №7 від 05.08.2018, №6 від 03.08.2018;

- видаткові накладні: №200703 від 20.07.2018, №90702 від 09.07.2018, №230701 від 23.07.2018, №230702 від 23.07.2018, №240703 від 24.07.2018, №260701 від 26.07.2018, №270702 від 27.07.2018, №240702 від 24.07.2018, №280702 від 28.07.2018, №280703 від 28.07.2018, №300701 від 30.07.2018, №310705 від 31.07.2018, №310701 від 31.07.2018, №310702 від 31.07.2018, №310703 від 31.07.2018,№310704 від 31.07.2018, №300903 від 30.09.2018, №300901 від 30.09.2018, №300902 від 30.09.2018, №290901 від 29.09.2018, №280905 від 28.09.2018, №270906 від 27.09.2018, №270905 від 27.09.2018, №240903 від 24.09.2018, №240902 від 24.09.2018, №230901 від 23.09.2018, №230902 від 23.09.2018, №230904 від 23.09.2018, №230903 від 23.09.2018, №220901 від 22.09.2018, №220903 від 22.09.2018, №220902 від 22.09.2018, №210901 від 21.09.2018, №200904 від 20.09.2018, №200901 від 20.09.2018, №200902 від 20.09.2018,№200903 від 20.09.2018, №170902 від 17.09.2018, №170903 від 17.09.2018, №100902 від 10.09.2018, №100903 від 10.09.2018, №100904 від 10.09.2018, №50901 від 05.09.2018, №210801 від 21.08.2018, №200804 від 20.08.2018, №200801 від 20.08.2018, №200803 від 20.08.2018, №200802 від 20.08.2018, №170801 від 17.08.2018, №160801 від 16.08.2018, №140801 від 14.08.2018, №100801 від 10.08.2018, №100804 від 10.08.2018, №100803 від 10.08.2018, №100806 від 10.08.2019,№ 100802 від 10.08.2018, №100805 від 10.08.2018, №80801 від 08.08.2018, №80802 від 08.08.2018, №60803 від 06.08.2018, №60801 від 06.08.2018, №50801 від 05.08.2018, №30802 від 03.08.2018.

В подальшому придбаний товар у ТОВ «СП Мессага» позивачем було реалізовано на адресу ПРАТ «Агрокомбінат Слобожанський», ТОВ «Красноградськиймлин», ТОВ «Лихачовськийелеватор».

На адресу ТОВ «Красноградський млин», було реалізовано придбаний товар позивачем, що господарські операції підтверджуються видатковими накладними, а саме: №2007-1 від 20.07.2018, №2301-2 від 23.07.2018, №2307-1 від 23.07.2018, №2407-3 від 24.07.2018, №2807-1 від 28.07.2018, №2807-2 від 28.07.2018,№3007-1 від 30.07.2018, №3707-4 від 31.07.2018, №3107-3 від 31.07.2018, №2108-1 від 21.08.2018, №2008-2 від 20.08.2018, №1708-1 від 17.08.2018, №1608-1 від 18.08.2018, №1408-2 від 14.08.2018, №1008-1 від 10.08.2018, №808-3 від 08.08.2018, №608-1 від 06.08.2018, №308-3 від 03.08.2018, №2609-1 від 26.09.2018, №1009-1 від 10.09.2018, №509-1 від 05.09.2018, та податковими накладними №16 від 26.09.2018, №5 від 10.09.2018, №4 від 05.09.2018, №17 від 21.08.2018, №15 від 20.08.2018, №13 від 17.08.2018, №12 від 16.08.2018, №11 від 14.08.2018, №9 від 10.08.2018, №6 від 08.08.2018, №4 від 06.08.2018, №3 від 03.08.2018, №28 від 31.07.2018, №27 від 31.07.2018, №24 від 30.07.2018, №21 від 28.07.2018, №20 від 28.07.2018, №7 від 24.07.2018,№3 від 23.07.2018, №4 від 23.07.2018, №2 від 20.07.2018.

На адресу ТОВ «Лихачовський елеватор» позивачем реалізовано придбаний товар, що підтверджують видаткові накладні №907-1 від 09.07.2018, №2607-1 від 26.07.2018, №2707-2 від 27.07.2018, №2407-2 від 4.07.2018, №808-2 від 08.08.2018, №508-1 від 05.08.2018 та податковими накладними №8 від 08.08.2018, №5 від 05.08.2018, №23 від 27.07.2018, №22 від 26.07.2018, №6 від 24.07.2018, №1 від 09.07.2018.

На адресу ПРАТ «Агрокомбінат Слобожанський» позивачем реалізовано придбаний товар, господарські операції підтверджуються видатковими накладними №3009-1 від 30.09.2018, №2909-1 від 29.09.2018, №2809-1 від 28.09.2018, №2709-1 від 27.09.2018, №2409-1 від 24.09.2018, №2309-1 від 23.09.2018, №2309-2 від 23.09.2018, №2209-2 від 22.09.2018, №2109-2 від 21.09.2018, №2009-1 від 20.09.2018 та податковими накладними №21 від 30.09.2018, №19 від 29.09.2018, №18 від 28.09.2018, №17 від 27.09.2018, №15 від24.09.2018, №14 від 23.09.2018, №13 від 23.09.2018, №12 від 22.09.2018, №10 від 21.09.2018, №8 від 20.09.2018.

Щодо взаємовідносин між ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" з ТОВ «Грейфор» (код 41925583) в серпні вересні листопаді 2018 року, суд зазначає наступне.

ТОВ «СП Агро-інвест» здійснило придбання пшениці озимої пшениці 3 класу ячмінь 3 класу.

ТОВ «Грейфор» реалізовано в серпні вересні листопаді 2018 року на адресу ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" пшеницю озиму пшеницю 3 класу ячмінь 3 класу за договором поставки № АІ-0108-01 від 01.08.2018, місце укладання м. Харків, термін дії договору до 31.12.2018 року.

На виконання умов договору ТОВ «Грейфор» було складено наступні первинні документи, а саме :

Податкові накладні №84 від 31.08.2018, №76 від30.08.2018, №81 від 30.08.2018, №78 від 30.08.2018, №75 від 30.08.2018, №79 від 30.08.2018, №77 від 30.08.2018, №74 від 30.08.2018, №80 від 30.08.2018, №72 від 29.08.2018, №68 від 29.08.2018, №70 від 29.08.2018, №71 від 29.08.2018, №69 від 29.08.2018, №66 від 28.08.2018, №63 від 28.08.2018, №62 від 28.08.2018, №67 від 28.08.2018, №65 від 28.08.2018, №61 від 28.08.2018, №64 від 28.08.2018, №56 від 27.08.2018, №57 від 27.08.2018, №55 від 27.08.2018, №58 від 27.08.2018, №53 від 25.08.2018, №52 від 25.08.2018, №40 від 23.08.2018, №36 від 23.08.2018, №41 від 23.08.2018, №39 від 23.08.2018, №42 від 23.08.2018, №44 від 23.08.2018, №38 від 23.08.2018, №45 від 23.08.2018, №37 від 23.08.2018, №49 від 23.08.2018, №43 від 23.08.2018, №51 від 23.08.2018, №48 від 23.08.2018, №50 від 23.08.2018, №47 від 23.08.2018, №46 від 23.08.2018, №29 від 22.08.2018, №30 від 22.08.2018, №32 від 22.08.2018, №34 від 22.08.2018,№31 від 22.08.2018, №33 від 22.08.2018, №23 від 21.08.2018, №25 від 21.08.2018, №27 від 21.08.2018, №24 від 21.08.2018, №26 від 21.08.2018, №13 від 17.08.2018, №10 від 17.08.2018, №12 від 17.08.2018, №14 від 17.08.2018, №5 від 16.08.2018, №6 від 16.08.2018, №7 від 16.08.2018, №9 від 16.08.2018, №2 від 02.08.2018, №3 від 02.08.2018, №1 від 02.08.2018, №3 від 03.09.2018, №1 від 03.09.2018, №5 від 03.09.2018, №7 від 03.09.2018, №8 від 03.09.2018, №6 від 03.09.2018, №2 від 03.09.2018, №4 від 03.09.2018, №2 від 05.11.2018, №3 від 05.11.2018, №4 від 05.11.2018, №1 від 01.11.2018 та видатковими накладними ГФ-020801 від 02.08.2018, №ГФ-020802 від 02.08.2018, №ГФ-020803 від 02.08.2018, №ГФ-170805 від 17.08.2018, №ГФ-170804 від 17.08.2018, №ГФ-160801 від 16.08.2018, №ГФ-160802 від 16.08.2018, №ГФ-160803 від 16.08.2018, №ГФ-160805 від 16.08.2018, №ГФ-170801 від 17.08.2018, №ГФ-170803 від 17.08.2018, №ГФ-210802 від 21.08.2018, №ГФ-210803 від 21.08.2018, №ГФ-210804 від 21.08.2018, №ГФ-210805 від 21.08.2018, №ГФ-210806 від 21.08.2018, №ГФ-220802 від 22.08.2018, №ГФ-220801 від 22.08.2018, №ГФ-220806 від 22.08.2018, №ГФ-220805 від 22.08.2018, №ГФ-220804 від 22.08.2018, №ГФ-220803 від 22.08.2018, №ГФ-230808 від 23.08.2018, №ГФ-230807 від 23.08.2018, №ГФ-230806 від 23.08.2018, №ГФ-230805 від 23.08.2018, №ГФ-230810 від 23.08.2018, №ГФ-230809 від 23.08.2018, №ГФ-230811 від 23.08.2018, №ГФ-230801 від 23.08.2018, №ГФ-230804 від 23.08.2018, №ГФ-230803 від 23.08.2018, №ГФ-230802 від 23.08.2018, №ГФ-230816 від 23.08.2018, №ГФ-230815 від 23.08.2018, №ГФ-230814 від 23.08.2018, №ГФ-230813 від 23.08.2018, №ГФ-230812 від 23.08.2018, №ГФ-250802 від 25.08.2018, №ГФ-250801 від 25.08.2018, №ГФ-270803 від 27.08.2018, №ГФ-270804 від 27.08.2018, №ГФ-270802 від 27.08.2018, №ГФ-270801 від 27.08.2018, №ГФ-280809 від 28.08.2018, №ГФ-280807 від 28.08.2018, №ГФ-280808 від 28.08.2018, №ГФ-280806 від 28.08.2018, №ГФ-280805 від 28.08.2018, №ГФ-280804 від 28.08.2018, №ГФ-280803 від 28.08.2018, №ГФ300804 від 30.08.2018, №ГФ-300809 від 30.08.2018, №ГФ-290805 від 29.08.2018, №ГФ-290801 від 29.08.2018, №ГФ-030903 від 03.09.2018, №ГФ-030901 від 03.09.2018, №ГФ-030902 від 03.09.2018, №ГФ-030904 від 03.09.2018, №ГФ-030905 від 03.09.2018, №ГФ-030906 від 03.09.2018, №ГФ-030907 від 03.09.2018, №ГФ-030908 від 03.09.2018, №ГФ-051101 від 05.11.2018, №ГФ-051102 від 05.11.2018, №ГФ-051103 від 05.11.2018, №ГФ-011101 від 01.11.2018, №ГФ-290803 від 29.08.2018, №ГФ-290804 від 29.08.2018, №ГФ-290802 від 29.08.2018, №ГФ-300805 від 30.08.2018, №ГФ-300802 від 30.08.2018, №ГФ-300808 від 30.08.2018, №ГФ-300806 від 30.08.2018, №ГФ-300803 від 30.08.2018, №ГФ-300807 від 30.08.2018, №ГФ-310803 від 31.08.2018.

В подальшому ТОВ "СП АГРО-ІНВЕСТ" було реалізовано придбаний товар на адресу: ТОВ «Паритет-Агро», ТОВ «КВФ РОМА», ТОВ «Краснодарський млин» ТОВ «Лихачовський елеватор».

На адресу ТОВ «Паритет-Агро», реалізовано в серпні відповідно до договору поставки 14083 від 14.08.2018, що підтверджується видатковими накладними №1408-1 від 14.08.2018 та податковими накладними №10 від 14.08.2018.

На адресу ТОВ «Лихачовський елеватор» позивачем було реалізовано в серпні 2018 відповідно до договору постачання від 09.07.2018 №85/2018 що підтверджується видатковими накладними №1708-2 від 17.08.2018, №2208-2 від 22.08.2018, №2308-2 від 23.08.2018, №2508-1 від 25.08.2018, №2708-2 від 27.08.2018, №2808-1 від 28.08.2018, №3008-2 від 30.08.2018, №2908-1 від 29.08.2018, №2908-1 від 29.08.2018, №30008-1 від 30.08.2018, №3008-2 від 30.08.2018/, №309-1 від 03.09.2018 та податковими накладними №1 від 03.09.2018, №30 від 30.08.2018, №29 від 30.08.2018, №27 від 29.08.2018, №25 від 28.08.2018, №24 від 27.08.2018, №22 від 25.08.2018, №21 від 23.08.2018, №19 від 22.08.2018, №16 від 17.08.2018.

На адресу ТОВ «КВФ РОМА», в вересні 2018 позивачем реалізовано придбаний товар відповідно до договору поставки пшениці від 17.05.2016 № 22/05 що підтверджується видатковими накладними №309-3 від 03.09.2018 та податковими накладними № 3 від 03.09.2018.

На адресу ТОВ «Краснодарський млин» позивачем в серпні вересні листопаді 2018 реалізовано придбаний товар що підтверджується видатковими накладними №1708-1 від 17.08.2018, №1608-1 від 16.08.2018, №1708-1 від 17.08.2018, №2108-1 від 21.08.2018, №2208-1 від 22.08.2018, №2308-1 від 23.08.2018, №2708-1 від 27.08.2018, №2808-2 від 28.08.2018, №3108-1 від 31.08.2018, №309-2 від 03.09.2018, №111-1 від 01.11.2018, та податкових накладних №1 від 01.11.2018, №2 від 03.09.2018, №31 від 31.08.2018, №26 від 28.08.2018, №23 від 27.08.2018, №20 від 23.08.2018, №18 від 22.08.2018, №17 від 21.08.2018, №13 від 17.08.2018, №12 від 16.08.2018.

На адресу ДП «Новопокровський КХП» в листопаді 2018 році позивачем реалізовано придбаний товар відповідно до договору поставки №0040 від 02.11.2018 що підтверджується видатковими накладними №511-1 від 05.11.2018 та податковими накладними№2 від 05.11.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст. 90 КАС України, суд зазначає, що такі укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Суд зазначає, що згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься, а податковим органом не вході проведення перевірки, не в ході розгляду справи не надано.

За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару визнається судом належним та допустимим доказом реальності вчинених між позивачем та контрагентом позивача господарських операцій та як наслідок зміни їх майнового стану.

Оглянуті судом первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

В акті перевірки контролюючим органом не заперечується проти правильності та повноти оформлення первинних документів, які складалися позивачем та його контрагентами.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за договорами, укладеним з контрагентом іншого результату, ніж отримання товару, отримання прибутку, шляхом їх подальшої реалізації.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди позивачем, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами ґрунтуються, серед іншого, на результатах опрацьованої зібраної податкової інформації, копії якої долучені до справи.

Суд з цього приводу зазначає, що платник податків не може зазнавати негативних наслідків через діяння осіб, що перебувають поза межами його впливу. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та «Вуліч проти Швеції», суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням ст. 77 КАС України.

Суд констатує, що в ході розгляду справи з боку податкового органу не виконано окреслений обов`язок.

Серед іншого суд зазначає, що окреслена позиція суду узгоджується з Постановою Верховного Суду від 29.03.2019 по справі № 812/8245/13-а.

Також суд зазначає, що податкова інформація повинна стосуватись саме платника податків, оскільки неможливо встановити питання оформлення господарських операцій та відсутності факту їх реального здійснення, оскільки окреслене може бути встановлено виключно за допомогою відповідної перевірки.

Окремо суд зазначає, що витяги з податкової інформації не є ані актами перевірки, ані іншими актами індивідуальної дії, що містили б юридичні факти.

Серед іншого суд зазначає, що окреслена позиція суду узгоджується з Постановою Верховного Суду від 27.03.2018 по справі 816/809/17, постановою від 12.06.2018 у справі № 826/16272/13-а, постанова від 27.03.2018 у справі № 816/809/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховуючи наведені правові позиції Верховного Суду та беручи до уваги зміст ч. 5 ст. 242 КАС України, зазначає, що вони підлягають застосуванню в рамках розгляду адміністративної справи № 520/10582/19.

Стосовно позиції податкового органу з питання трудових ресурсів, наявних у контрагентів, то висновки які контролюючий орган робить в акті перевірки позивача є передчасними та упередженими, оскільки Верховний Суд у справах № 820/4648/13-а, №826/1398/14 підтвердив, що відсутність у контрагента матеріальних, виробничих, трудових та інших ресурсів не впливає на реальність господарських операцій, оскільки такий контрагенти має право залучити відповідні ресурси на підставі цивільно-правових угод.

Зокрема Верховний Суд у Постанові від 16.01.2018 у справі № 820/4648/13-а зазначив, що твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод.

Окремо суд звертає увагу на посилання податкового органу стосовно не надання до перевірки сертифікатів якості придбаної сої, фіто санітарні висновки на сою у зв`язку з чим неможливо встановити походження сої, її виробника суд зазначає.

Документи щодо якості товарів не відносяться до первинних документів бухгалтерського обліку, не приймають участі у формуванні доходів і витрат та не є підставою для нарахування та сплати платником інших податків. Сертифікат відповідності (якості), не є первинними документами для цілей ведення податкового обліку в розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

При цьому, контроль якості поставленого товару стосується прав та обов`язків сторін по договору поставки, жодним чином не відноситься до компетенції податкового органу, і ці питання не врегульовані нормами Податкового кодексу України.

Крім того, стаття 11 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», що передбачала обов`язкову сертифікацію послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, виключена із вказаного Закону на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» від 09.04.2014 р. № 1193- VII, що набув чинності з 26.04.2014.

Слід наголосити, що з цього приводу у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 804/4787/16 та від 28.11.2018 у справі № 816/1959/17 надано наступний правовий висновок: «Щодо посилань відповідача на відсутність сертифікатів відповідності (якості), колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, попадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення».

Щодо посилань податкового органу на факт не надання товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Таким чином, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом і підтверджує операції з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.

Товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постанові віл 17.04.2018 у справі № 816/1587/17.

У Постанові Верховний Суд віл 06.02.2018 по справі № 821/589/17 зазначено, що відсутність ТТН на транспортування продукції не може автоматично свідчити про безтоварність господарської операції, за наявності інших належних доказів. З огляду на це, певні недоліки у ТТН або відсутність певних ТТН, не може спричиняти для позивача негативних наслідків в аспекті припущення про безтоварність господарської операції.

Законодавством України передбачено обов`язковість товарно-транспортної накладної лише у випадку надання послуг з перевезення. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 16.05.2018 у справі № 2а-0870/12052/11.

Окремо суд звертає увагу на позицію податкового органу з питання часткової оплати по взаємовідносинам з ТОВ «МЄССАГА» та зазначає, що оплата вартості товару здійснена протягом лютого-липня 2019 року, що підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про проведення платежу та договором про переведення боргу № 0907-п від 09.07.2019.

Принагідно суд зазначає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019, у адміністративній справі № 520/11334/18 скасовані податкові повідомлення-рішення прийняті за результатами акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СП АГРО-ІНВЕСТ» від 21.09.2018 № 3960/20-40-14-11-11/395546623, окреслена обставина свідчить про безпідставність посилання контролюючого органу на вказаний акт, разом з цим суд зазначає, що з боку податкового органу не висловлено правової позиції з цього приводу в ході розгляду справи.

Суд бере до уваги, що за п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності його дій щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СП АГРО-ІНВЕСТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 07.06.2019 року №1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 07.06.2019 року №11.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 07.06.2019 року №1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП АГРО-ІНВЕСТ" (пров. Отакара Яроша, буд. 16, м. Харків, 61045, ) сплачену суму судового збору в розмірі 19506 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шість) гривень 37 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 лютого 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун