Справа № 580/3851/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року справа № 580/3851/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, викладену в листі від 25.11.2019 № 99794/05-02;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернутися з поданням, передбаченим п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, до управління державної казначейської служби України в м. Черкаси про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого позивачем в сумі 7018,75 грн при укладенні договору купівлі-продажу від 04.10.2019, оскільки придбав житло вперше і в розумінні пункту 9 статті 1 закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування не є платником даного збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного вперше нерухомого майна сплачено помилково, за відсутності в позивача обов`язку здійснювати такий платіж. У зв`язку з цим кошти в сумі 7018,75 грн підлягають поверненню, однак відповідач безпідставно не вчинив необхідних дій для такого повернення.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.12.2019 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи необхідність відмови у задоволенні позову відповідач вказує на відсутність в Україні механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, відсутність єдиної бази, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також відсутність органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла.

Крім того, враховуючи факт неповних відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позитивно вирішити питання щодо повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування як особі, що придбала нерухоме майно вперше, Головне управління не має можливості.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 04.10.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю Київська компанія з управління активами в особі директора Парубця Антона Валентиновича (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області та зареєстрований в реєстрі за № 1695.

Згідно квитанції № 0.0..1 із зазначенням дати оплати і дати валютування 04.10.2019, позивач сплатив на казначейський рахунок збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 7018,75 грн.

18.11.2019 позивач надіслав до Головного управління заяву, в якій просив звернутися з поданням до управління державної казначейської служби України в м. Черкаси про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 7018,75 грн та зазначив, що ним житло придбано вперше, а тому в розумінні пункту 9 статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування позивач не є платником даного збору.

Листом № 99794/05-02 від 25.11.2019 Головне управління повідомило позивачеві, що відповідно до роз`яснення відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Державний реєстр речових прав на нерухоме майно заповнюється за заявницьким принципом та містить відомості лише про зареєстровані з 01.01.2013 права суб`єктів та об`єкти нерухомого майна. Враховуючи факт неповних відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позитивно вирішити питання щодо повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування як особі, що придбає нерухоме майно вперше, не має можливості.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не здійснив необхідних дій щодо повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР передбачено, що об`єктом оподаткування є: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі Порядок № 1740).

Згідно з абзацом 1 пункту 15-1 цього Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд зазначає, що станом на час прийняття в Україні відсутній механізми перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Згідно з висновками Верховного Суду у постановах від 30.01.2018 (справа № 819/1498/17), 31.01.2018 (справа № 819/1667/17) та 20.03.2018 (справа № 819/1667/17), за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

ВС вказав, що відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартири конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

На виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України Про судовий збір та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375 розроблено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Згідно із пунктом 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється саме органами казначейства за відповідним поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яким у цьому випадку є відповідач, тому його відмова, оформлена листом листі від 25.11.2019 № 99794/05-02 є протиправною і для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача скласти в порядку, межах, спосіб та строки, визначені законодавством, подання про повернення позивачеві збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7018,75 грн та подати його до органів Державної казначейської служби.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, то всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, викладену в листі від 25.11.2019 № 99794/05-02.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в порядку, межах, спосіб та строки, визначені законодавством, скласти подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7018,75 грн та подати його до органів Державної казначейської служби.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 06.02.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк