Справа № 813/1758/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 813/1758/18 пров. № 857/2851/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого суддіБольшакової О. О.
суддівЗапотічного І. І.
Довгої О. І.
з участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за клопотанням ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (суддя першої інстанції Сподарик Н.І., м. Львів, повний текст складено 27.09.2018),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові погодити комісійно встановлені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) в присутності представників землевпорядної організації із суміжними землекористувачами; зобов`язати відповідача погодити встановлені межі земельної ділянки; зобов`язати відповідача затвердити виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від17 вересня 2018 року у справі №813/1758/18 та прийнято постанову про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправною бездіяльність Судововишнянської міської ради щодо не розгляду питання погодження меж земельних ділянок. Зобов`язано Судововишнянську міську раду Мостиського району повторно розглянути питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі. В решті позову відмовлено.

2 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року відповідачем Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області не виконано, оскільки не погоджено межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 , що підтверджено рішенням Судововишнянської міської ради від 21 серпня 2019 року щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

У судове засідання позивач повторно не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена шляхом надіслання їй телефонограми за вказаним нею номером телефону, яка була прийнята о 13 годині 46 хвилин 14 січня 2020 року, тобто за п`ять днів до судового засідання.

У судовому засіданні представник відповідача Воїнський І.В. заперечив щодо задоволення вказаного клопотання. Пояснив, що рішення суду виконано.

Апеляційний суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

За змістом статті 382 КАС України судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме Кодекс адміністративного судочинства України передбачає декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах:

1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ст. 382 КАС України);

2) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання (ст. 383 КАС України);

3) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, приватного виконавця (ст. 287 КАС України).

За приписами частини 8 цієї статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ця норма кореспондується з положенням п. 1 ч. 6. ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Обов`язковість судового рішення забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. від 30 вересня 2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 813/1758/18, виданого 26 лютого 2019 року Восьмим апеляційний адміністративним судом про зобов`язання Судововишнянської міської ради Мостиського району повторно розглянути питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі по АДРЕСА_1 району закінчено.

Згідно мотивувальної частини вказаної постанови боржником рішення суду виконано, а саме забезпечено розгляд питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж та за результатами розгляду прийнято рішення.

Отже, у встановленому законом порядку державний виконавець визнав судове рішення виконаним.

При цьому, як видно з клопотання ОСОБА_1 , вона вважає, що відповідач не виконав постанову суду, прийнявши рішення від 21 серпня 2019 року, оскільки відповідачем не було погоджено меж земельних ділянок.

Однак, доказів оскарження та скасування вказаної постанови державного виконавця суду подано не було.

Отже, в даному випадку, відомий результат виконання постанови суду і зобов`язання відповідача подати звіт про її виконання не може бути визнано тим дієвим заходом, що забезпечить відновлення прав позивача як стягувача у виконавчому провадженні у разі їх порушення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що рішення Судововишнянської міської ради від 21 серпня 2019 року, як таке, що прийняте на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року, в разі незгоди може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем неправильно обрано спосіб захисту, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення немає.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 248, 370, 382 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді І. І. Запотічний
О. І. Довга
Повний текст ухвали складено 04 лютого 2020 року.