Справа № 348/1742/19
Суддя: Міськевич О. Я.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1742/19

29 січня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Буратчук О.В.

з участю представника позивача: Капака В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 № 641004 від 19.08.2019, та постанови ДП18 № 622925 від 20.08.2019 про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 № 641004 від 19.08.2019, та постанови ДП18 № 622925 від 20.08.2019 про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 641004 від 19.08.2019, складеною інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області Івахою О.В., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що він 19.08.2019 близько 23 год. 40 хв. в м. Львів на проспекті Свободи 16, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначену дорожнім знаком 5.12 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив п. 8.4 (ґ), ПДР України, та на нього накладено штраф в розмірі 510,00 гривень.

Крім того постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 622925 від 20.08.2019, складеною командиром взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області Закалою В.В., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 20.08.2019 близько 00 год. 20 хв. в м. Львів на проспекті Свободи 16, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснив зупинку в зоні дії даного знаку, а також не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу осбов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 (б), 2.1 (ґ) ПДР України, та на нього накладено штраф в розмірі 425,00 гривень.

З даними постановами він не погоджується з наступних підстав.

Так 19.08.2019 близько 23 год. 40 хв. в м. Львів на проспекті Свобода 16 він за дорученням своєї знайомої ОСОБА_2 , яка є користувачем автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , підійшов до належного останній автомобіля та сів у нього, щоб згодом поставити на автостоянку розташовану неподалік місця де знаходився автомобіль.

В цей час до нього підійшли інспектор взводу № 2 роти № 1 УПП у Львівській області, лейтенант поліції Іваха О.В. та інспектор взводу № 2 роти № 1 УПП у Львівській області Закала В.В.

Інспектор Іваха О.В. повідомив йому, що автомобіль припаркований в дії знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів». Він пояснив інспектору, що автомобіль не паркував в даному місці, а це зробила користувач автомобіля, на що інспектор повідомив, що немає значення хто здійснив зупинку автомобіля та повідомив, що виносить постанову. При цьому був присутній інший інспектор.

Після винесення постанови та її вручення до нього одразу підійшов інший інспектор Закала В.В . та пояснив, що тепер його черга. Інспектор сказав, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та попросив надати реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності.

Він повідомив інспектору, що щойно його колега вже виніс постанову та за зазначене порушення нічого не вказав. Тоді інспектор повідомив, що виносить постанову та згодом вручив йому копію постанови.

Зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що місце їх складання проспект Свободи 16 м. Львів. Тобто дві постанови винесені на одному і тому ж місці.

Він не визнає своєї вини, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв. Він пояснював інспектору, що автомобіль не паркував в даному місці, а це зробила користувач автомобіля. Тому жодного порушення він не вчиняв. Інспектор при розгляді справи не надав жодного доказу того, що саме він здійснив зупинку в недозволеному місці.

Також він не визнає свою вину за виконання вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», та за ненадання реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу осбов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки вказаним автомобілем він не керував та його не паркував, тому і не мав пред`являти документи, які вимагав інспектор.

Окрім оскаржуваної постанови, інших доказів, які б вказували на порушення ним правил дорожнього руху, інспекторами не надано, з матеріалів даної справи також не можливо встановити докази, які свідчать про наявність порушення ним правил дорожнього руху.

Вважає дії інспекторів незаконними, а винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення такими, що не відповідають вимогам закону та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просив суд визнати незаконною та скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області Івахи О.В. від 19.08.2019 серії ДПР18 № 641004 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Також просив визнати незаконною та скасувати постанову командира взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області Закали В.В. від 20.08.2019 серії ДПР18 № 622925 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відмовився.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами і доповненнями (надалі «Правила дорожнього руху»).

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. Зокрема постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПР18 № 641004 від 19.08.2019, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній 19.08.2019 близько 23 год. 40 хв. в м. Львів на проспекті Свободи 16, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначену дорожнім знаком 5.12 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив п. 8.4 (ґ) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено штраф в розмірі 510,00 гривень.

Також що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПР18 № 622925 від 20.08.2019, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній 20.08.2019 близько 00 год. 20 хв. в м. Львів на проспекті Свободи 16, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснив зупинку в зоні дії даного знаку, а також не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу осбов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 (б), 2.1 (ґ) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено штраф в розмірі 425,00 гривень.

При цьому дані постанови про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП.

Так інспектором в постанові серії ДПР18 № 622925 від 20.08.2019 зазначено про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.1 (б), 2.1 (ґ) ПДР України.

Відповідно до п.п. 2.1 (б), 2.1 (ґ) ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

При цьому зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» та здійснив зупинку в зоні дії даного знаку, однак, в постанові не зазначено про порушення ОСОБА_1 відповідних правил дорожнього руху, та не вказано про притягнення його до адміністративною відповідальності за відповідною статтею КУпАП, а лише за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є порушенням Закону.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він вказаним транспортним засобом не керував, не здійснював його паркування. Інспектором, на якого законом покладено обов`язок збирання доказів та встановлення вини, не доведено належним чином факту порушення позивачем ПДР Укрїни.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, крім постанов про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з`ясовано, чи було взагалі вчинено адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 р. у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням наведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, для спростування доказів, наданих позивачем.

Всі вище наведені порушення з боку відповідача, на думку суду є беззаперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Із зазначеного вище вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає до задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Із оскаржуваних позивачем постанов вбачається, що вони винесені 19.08.2019 та 20.08.2019, а за захистом своїх прав позивач звернувся в суд 28.08.2019, тому відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України строк звернення до адміністративного суду ним не пропущено.

Оскільки представник позивача в судовому засіданні відмовився від позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, то вказана позовна вимога не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 38, 268, 283 КУпАП, ст.ст. 5-10, 132, 139, 229, 241-243, 246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 № 641004 від 19.08.2019, та постанови ДП18 № 622925 від 20.08.2019 про накладення адміністративного стягнення - задовільнити частково.

Постанову інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області Івахи Олега Васильовича від 19.08.2019 серії ДПР18 № 641004 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанову командира взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області, Закали Василя Васильовича від 20.08.2019 року серії ДПР18 № 622925 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Управління патрульної поліції у Львівській області в його користь понесених ним судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в строк, визначений ч. 4 ст. 286 КАС України.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 03.02.2020