Справа № 360/246/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/246/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2020 до Луганського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка) із позовом до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (далі - відповідач, УСЗН Станично-Луганської РДА), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення УСЗН Станично - Луганської РДА від 12.12.2019 про відмову у призначенні позивачці державної допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати УСЗН Станично - Луганської РДА призначити позивачці державну допомогу при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі, передбаченому Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»;

- визнати протиправним та скасувати рішення УСЗН Станично - Луганської РДА від 12.12.2019 про відмову у призначенні позивачці державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

- зобов`язати УСЗН Станично - Луганської РДА призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі, передбаченому Законом України «Про державну соціальне допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Петрозаводськ, Республіка Карелія, РФ, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.10.2018 та перекладом його українською мовою.

У зв`язку з фактом народження дитини на території РФ була необхідність набуття нею громадянства України, про що 09.10.2019 УДМС України в луганській області видано довідку про реєстрацію Асон Ксенії громадянином України з 16.10.2018.

04.11.2019 позивачка звернулася до відповідача з заявами про призначення державної допомоги при народженні дитини та про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

12.12.2019 позивачці було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини тому, що звернення надійшло пізніше ніж 12 місяців після народження дитини, а у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з підстав ненадання довідки про аліменти. УДВС у смт. Станиця Луганська повідомляло позивачку, що отримання такої довідки можливе лише в судовому порядку. Не маючи змогу отримати довідку про аліменти, та будучи переконаною, що невжиття відповідачем передбачених законодавством заходів для встановлення необхідних фактів, позивачка вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що порушують її з донькою конституційні права на соціальний захист.

Позивачка зазначила, що дійсно звернулася за призначенням державної допомоги при народженні дитини пізніше 12 місяців, однак значущою обставиною є той факт, що донька народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території РФ, і разом з донькою позивачка повернулася на постійне проживання в Україні у смт. Станиця Луганська в кінці серпня 2019 року. Адміністративна процедура набуття громадянства донькою завершилася лише 09.10.2019 видачею довідки. Потреба у вірному формальному оформленні факту народження та реєстрації громадянкою України - перекладі свідоцтва про народження та тривалість процедури набуття донькою громадянства України до 09.10.2019 перешкодили зверненню до відповідача до спливу 12 місяців з дня народження доньки, тобто до 23.09.2019.

Щодо державної допомоги малозабезпеченим сім`ям позивачка зазначила, що до складу її сім`ї входять лише вона та малолітня донька. Позивачка не перебуває у шлюбі, батько доньки проживає на території РФ, участі у вихованні дитини чи її матеріальному забезпеченні не приймає. З моменту повернення з донькою для постійного проживання в смт. Станиця Луганська позивачка самостійно її виховує та утримує, тому передбачені законодавством допомоги вкрай необхідні доньці для належного рівня життя і розвитку.

Пункт 6 Порядку № 250 не передбачає подання жодної довідки про аліменти, а у примітці до декларації про доходи та майно значиться, що суми сплачених членами сім`ї аліментів не враховуються до декларації. Пункт 10 Порядку не містить такої підстави для відмови у призначенні допомоги як закінчення терміну подачі документів (довідки про аліменти).

З огляду на пункт 27 Порядку № 250, органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Тобто, ознайомившись з поданою декларацією про доходи та майно, відповідач мав нормативно визначену можливість для перевірки достовірності поданої інформації, проте не зробив цього, а безпідставно відмовив у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Ухвалою суду від 13.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відстрочено сплату судового збору (арк. спр. 19-20).

24.01.2020 за вх. № 3031/2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк.спр. 25-28), у якому заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.

23.09.2018 ОСОБА_1 народила доньку на території РФ, 04.11.2019 звернулася з заявою про призначення допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми регулюється постановою КМУ від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», згідно із пунктом 12 якої допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Враховуючи обставини, викладені у позовній заяві, управління не знаходить причин, які дійсно заважали позивачці вчасно звернутися до відповідного органу з питання отримання допомоги при народженні дитини. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини не зі сторони держави, а зі сторони батьків. Спеціалісти управління не наділені повноваженнями визначення поважності причин пропуску строку на звернення.

До заяви ОСОБА_1 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям були додані: довідка про склад сім`ї, копія паспорта позивача, копія свідоцтва про народження дитини, копія довідки про народження, виданої відділом РАЦС Муезерського району управління РАЦС Республіки Карелія, копія картки платника податків на дитину, довідка про реєстрацію особи громадянином України на дитину, переклад свідоцтва про народження, свідоцтво про розірвання шлюбу, декларація про доходи та майновий стан, довідка з лікарні, копія трудової книжки позивача, довідка про відкриті рахунки у банку.

З посиланням на пункт 6 Порядку № 250, пункт 5.13 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370, відповідач зазначив, що при зверненні за призначенням соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям необхідно надавати довідку про аліменти. У зв`язку з її ненаданням у відповідача відсутні підстави для призначення допомоги.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк.спр.5-7, 8), 23.09.2018 народила в місті Петрозаводську, Республіка Карелія, РФ, доньку ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 16.10.2018 відділом запису актів цивільного стану Муезерського району управління запису актів цивільного стану Республіки Карелія, та його перекладом на українську мову, засвідченим приватним нотаріусом Станично - Луганського районного нотаріального округу, від 30.08.2019 (арк.спр. 14, 15).

09.10.2019 УДМС України в Луганській області видано довідку № 244 про реєстрацію особи громадянином України, згідно із якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Петрозаводськ Республіки Карелія РФ, згідно із рішенням УДМС в Луганській області від 09.10.2019 набула громадянства України на підставі частини першої статті 7 Закону України «Про громадянство України», та є громадянином України з 16.10.2018 (арк.спр. 16).

04.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до УСЗН Станично - Луганської РДА з заявою № 1806/326 про призначення допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (арк.спр.36-37), до якої додала довідку про склад сім`ї від 06.11.2019 № 3928 (позивачка та донька ОСОБА_2 ), копію паспорту громадянина України, копію картки платника податків, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію довідки про народження № НОМЕР_3 , копію картки платника податків ОСОБА_2 , довідку № 244 про реєстрацію особи громадянином України, переклад свідоцтва про народження, копію свідоцтва про розірвання 14.06.1986 з ОСОБА_4 , декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, згоду на збір та обробку персональних даних від 04.11.2019, довідку про стан здоров`я ОСОБА_2 від 24.10.2019, розписку, копію трудової книжки, довідку про відкриття карткового рахунку (арк.спр. 38-53).

Рішенням відповідача від 04.11.2019 № 296 про відмову в призначенні соціальної допомоги не призначено ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у зв`язку з закінченням терміну надання документів (довідка про аліменти) (арк.спр. 32).

Рішенням відповідача від 12.12.2019 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , оскільки згідно з п. 12 постанови КМУ від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (арк.спр. 33, 34).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо відмови в призначенні допомоги при народженні у зв`язку з тим, що звернення надійшло пізніше, ніж через 12 місяців після народження дитини, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У відповідності до статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-ІІІ (Преамбула Закону).

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 13 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та іншими законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" передбачено, що одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

У відповідності до статті 10 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно вимогами статті 11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини та за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" визначає Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі - Порядок № 1751).

Пунктом 12 Порядку № 1751 передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Суд зауважує, що абзацом сьомим пункту 11 Порядку № 1751 визначено, що жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Позивачка має зареєстроване місце проживання в смт. Станиця Луганська, Україна. Її дитина, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території РФ, проте довідка № 244 про реєстрацію ОСОБА_2 громадянином України видана УДМС в Луганській області 09.10.2019, переклад на українську мову свідоцтва про народження засвідчено нотаріально 30.08.2019.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивачка звернулася до відповідача в межах 12 місяців після отримання нотаріально засвідченого перекладу свідоцтва про народження дитини та довідки про набуття дитиною громадянства України. Доказів того, що до серпня 2019 року позивачка постійно проживала на території України та мала змогу раніше звернутися до компетентних органів з метою отримання вищезазначених документів, відповідачем суду не надано.

У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 591/610/16-а зроблено висновок, що факт отримання позивачем свідоцтва про народження дитини лише понад рік після народження не залежав від волі позивача та зумовлений обставинами, які об`єктивно завадили отримати свідоцтво раніше. Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. В даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини. Тому, беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок проведення на сході України бойових дій (що мало наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отриманням допомоги), виходячи із завдань адміністративного судочинства, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу соціальну допомогу при народженні дитини.

Таким чином, відповідач при прийнятті рішення мав би враховувати наведені висновки Верховного Суду та оцінювати обставини недотримання позивачем строку звернення з заявою.

Суд вважає, що позивачка і її дитина є громадянами України, тобто мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини, за ознакою місця проживання (перебування). Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної у п.23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачкою заявлений позов в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, право позивачки на отримання допомоги при народженні дитини є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

З огляду на наведене позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення УСЗН Станично - Луганської РДА від 12.12.2019 про відмову у призначенні позивачці державної допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині зобов`язання УСЗН Станично - Луганської РДА призначити позивачці державну допомогу при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі, передбаченому Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», також належать до задоволення, оскільки єдиною підставою для відмови в призначенні допомоги при народженні дитини став пропуск визначеного статтею 12 Порядку № 1751.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення УСЗН Станично - Луганської РДА від 12.12.2019 про відмову у призначенні позивачці державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та зобов`язання УСЗН Станично - Луганської РДА призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі, передбаченому Законом України «Про державну соціальне допомогу малозабезпеченим сім`ям», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 01.06.2000 № 1768-ІІІ "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" (далі - Закон № 1768-ІІІ):

державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї;

сім`я - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа;

малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України (стаття 3 Закону № 1768-ІІІ).

Частиною першою статті 4 Закону № 1768-ІІІ передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

Згідно із частиною шостою статті 4 Закону № 1768-ІІІ державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина десята статті 4 Закону № 1768-ІІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - Порядок № 250), який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

Відповідно до пункту 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи:

заяву;

документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї;

декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї);

довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Форми заяви, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики.

До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II груп або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і здійснює догляд за нею; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 1768-ІІІ державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Пунктом 8 Порядку № 250 передбачено, що соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до

заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім`ї, які документи повинні бути подані додатково.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 250 рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів із дня подання заяви і надсилається наступного після його прийняття дня уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Пунктом 10 Порядку № 250 визначено, що соціальна допомога не призначається у разі, коли:

працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);

під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім`ї з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здача у найм або оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім`ї працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажної машини, мікроавтобуса тощо);

особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із

забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;

у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу

(механізму).

За наявності обставин, передбачених в абзацах другому-шостому цього пункту, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій у разі, коли:

у складі сім`ї є особа з інвалідністю;

у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, але не

довше ніж до досягнення ними 23 років);

неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що передумовою розгляду питання про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям є звернення уповноваженого представника сім`ї з відповідною заявою та необхідними документами.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.07.2018 у справі № 212/7989/16-а.

Матеріалами особової справи позивачки підтверджується, що вона звернулася до відповідача з заявою від 04.11.2019 про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, надавши всі документи, перелік яких визначений пунктом 6 Порядку № 250.

Посилання відповідача у відзиві на пункт 5.13 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370, відповідно до якого до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять одержані аліменти, суд вважає помилковими, оскільки аліменти дійсно входять до сукупного доходу сімей у разі їх отримання заявником.

Разом з тим, суд зауважує, що надання довідки про аліменти не передбачено пунктом 6 Порядку № 250, і перелік підстав для відмови в призначенні допомоги, визначений пунктом 10 Порядку № 250, не містить такої підстави як ненадання заявником довідки про аліменти.

Позивачкою надано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 04.11.2019, в якій зазначено види доходів, що отримуються позивачкою та членами сім`ї (донькою), серед яких аліменти відсутні.

Пунктом 27 Порядку № 250 передбачено, що контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Для підтвердження даних про отримання (неотримання) пенсії використовується інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, здійснюється центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним.

Суд погоджує доводи позивачки, що у разі сумнівів відповідача у достовірності відомостей, зазначених у декларації, він має право перевірити достовірність поданої інформації у визначений Законом на Порядком № 250 спосіб, а не приймати рішення про відмову в призначенні допомоги.

З огляду на наведене позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 13.01.2020 відстрочено позивачу сплату судового збору по даній адміністративній справі у розмірі 840,80 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 840,80 грн стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (код за , місцезнаходження: 93600, Луганська обл., Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. Центральна, буд. 52) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 12 грудня 2019 року про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 .

Зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви від 04 листопада 2019 року № 1806/326, у розмірі, передбаченому Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 12 грудня 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області призначити Радченко Ганні Миколаївні державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі, передбаченому Законом України «Про державну соціальне допомогу малозабезпеченим сім`ям», на підставі заяви від 04 листопада 2019 року № 1806/326.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська