Справа № 233/9004/19
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/9004/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участі секретаря судового засідання Ліман С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції Стаднікова Валерія Геннадійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій посадової особи незаконними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1874115 від 17 грудня 2019 року, винесену інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Стадніковим Валерієм Геннадійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та визнати дії інспектора 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції Стаднікова Валерія Геннадійовича незаконними.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що він не вчинював адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, та, крім того, суб`єктом владних повноважень був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надало письмові пояснення, в яких проти задоволення позову заперечило, посилаючись на те, що поліцейський діяв з дотриманням норм чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України і правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, вважає, що позовні вимоги щодо визнання дій відповідача неправомірними необхідно залишити без розгляду.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, третя особа надала клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість частково задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2019 року о 22 годині 04 хвилини інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Стадніковим Валерієм Геннадійовичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1874115 у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. щодо ОСОБА_1 , який о 21 годині 50 хвилин на 152 км дороги М04 в Дніпропетровській області, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 314, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі, чим порушив п.п. 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 11.2 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно з пунктом 11.5 Правил Дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною другою статті 122 КУпАП.

Посилання позивача про те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області було надано відеозапис подій, які відбувались 17.12.2019 р., за участю поліцейського та водія ОСОБА_1 , з яких вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення визнав обставини того, що він, керуючи транспортним засобом, рухався по крайній лівій смузі здійснюючи об`їзд перешкоди, а саме пошкодження дорожнього покриття. Своє чергою, поліцейський повідомив водія, про те, що на відстані 300 м до місця вчинення правопорушення наявне нове дорожнє покриття.

Відповідно до вимог пункту 1.10 Правил Дорожнього руху України перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суб`єктом владних повноважень не надано доказів про відсутність перешкод, які змусили водія здійснити виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку.

Вказаний висновок відповідає позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №161/7179/16-а.

Доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 р. у справі № 216/5226/16.

Отже, відповідач не надав доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, або які підтверджують, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не може бути доказом, оскільки за своєю суттю є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке має бути прийнято на підставі наявних доказів, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в зв`язку з чим судом не встановлена наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оскільки за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 139 КАС України, ст. 288 КУпАП судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246, 250, 255, 271, 286, 295, п.п. 15.5 розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції Стаднікова Валерія Геннадійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій посадової особи незаконними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1874115, складену 17 грудня 2019 року інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Стадніковим Валерієм Геннадійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Стадніков Валерій Геннадійович, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Троїцька площа, буд. 2А.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Троїцька площа, 2А.

Суддя