Справа № 140/3559/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

03 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3559/19 пров. № А/857/1318/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Запотічного І. І.
суддів -Довгої О. І.
Матковської З. М.
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 04 січня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 140/3559/19 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 начальника 2 відділу двс м.Луцька, Левчук І.О. старшого держвиконавця 2 відділу двс міста Луцька про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 начальника 2 відділу двс м.Луцька, Левчук І.О. старшого держвиконавця 2 відділу двс міста Луцька про скасування постанови - повернуто позивачам без розгляду.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - представник позивачів, подали апеляційну скаргу та «вимагають скасувати повністю як тотально антиконституційну, антизаконну, аномальну, алогічну, аморальну вказану вище «ухвалу» нелегітимного «судді» на прізвище « ОСОБА_5 » із нелегітимної першої інстанції від буцім-то 04.01.2020 р. Постановити окрему ухвалу на адресу правоохоронних органів про необхідність притягнення винних осіб до передбаченої Законом суворої відповідальності…!!!».

В апеляційній скарзі зазначають дослівно « 02.12.2019р. споживачі-потерпілі від порошизму згідно ст.6 Європейської Конвенції про Захист Прав Людини і Основних Свобод , ст.ст. 1,3,5, 6, 8, 9, 19, 21, 22, 23, 24, 55 Конституції України подали проти злісних містечкових порошистів «доберманів-шарикових» із « 2 відділу «двс» м.Луцька адміністративну позовну заяву № 4 від 02.12.2019 р…!!!. На жаль у нелегітимному місцевому «Волинському окружному адміністративному суді», відумерлому 30.09.2016 р. повторно ліквідованому кричуще антиконституційним «указом» порошиста № 1 симпатика усіх «лемків» - все ще залишаються не притягнутими до відповідальності нелегітимні «рафіновані» порошистики многогрішні містечкові «судді» не існуючого місцевого «суду» на прізвища « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 »…!!! Спершу 09.12.2019 р. у адміністративній справі № 140/3559/19-а на перешкоді ПОЗИВАЧАМ у доступі до суду став «суддя» на прізвище « ОСОБА_5 …!!! Цей горе «суддя» примітивно традиційно «знайшов чорну кішку у круглій темній кімнаті в кутку» - домислив «недоліки» АДМІНІСТРАТИВНОЇ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ № 4 від 02.12.2019р….???!!! Хоча ніякої «кішки» там просто не було…!!! Так само як і недоліків»…!!! Але недолугий порошист на прізвище « ОСОБА_5 » НАД Конституцією України актом найвищої юридичної сили прямої дії поставив… хто б міг подумати … «закони» порошистів від 03.10.2017 р…...???!!! В ситуації, що склалася , ПОЗИВАЧІ ЗАЯВИЛИ ВІДВІД отому повітому правовому нігілістку на прізвище « ОСОБА_5 »…!!! Буцім-то 03.01.2020 р. нелегітимного «суддю» на прізвище « ОСОБА_5 » із неіснуючого «суду» відмив «па панятіям» порошистів інший нелегітимний «суддя» на прізвище « ОСОБА_6 » з того ж «суду», якого немає…???!!! Ну, а ніби-то 04.01.2020р. означений « ОСОБА_5 » остаточно відмовився від казенного судочинства…???!!! Однак не відмовився від казенного жалування за культивування порошизму…???!!! Безшабашно, безпардонно, безкарно…???!!! Поки що…???!!! ».

Відповідно до частини 3 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 1 статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суд з урахуванням конкретних обставин справи може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

При цьому наведений в частині 2 статті 45 КАС України перелік не є вичерпним.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини 3 статті 2 КАС України).

Разом з тим, пунктом 1 частини 5 статті 44 КАСзакріплено обов`язок учасників справи виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Образливі слова, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи та суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками образливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню.

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною 3 статті 45 КАС України.

Апелянти, оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, вдаються лише до образливих висловлювань на адресу суду першої інстанції, суддів та учасників справи, використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема, й апеляційної скарги, а тому розцінюється Восьмим апеляційним адміністративним судом як зловживання процесуальними правами.

Обґрунтування апеляційної скарги з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви.

Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява №46549/06).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про допущення апелянтами зловживання їхніми процесуальними правами, а відтак і наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини 3 статті 45 КАС.

Аналогічної позиції притримується й Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 07 листопада 2019 року у справі №9901/324/19 (провадження №11-632заі19).

Керуючись статтями 45, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 04 січня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 140/3559/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 начальника 2 відділу двс м.Луцька, Левчук І.О. старшого держвиконавця 2 відділу двс міста Луцька про скасування постанови повернути особам, що її подали.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою надіслати скаржникам, а копію апеляційної скарги залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
З. М. Матковська