Справа № 360/4247/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

23 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4247/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДСНС у Луганській області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області щодо ненарахування та невиплати йому грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2019 рік;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області нарахувати та виплатити йому за 2019 рік грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення на момент надання щорічної основної відпустки за 2019 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Головного управління ДСНС України у Луганській області від 15.02.2019 № 55 (по особовому складу) позивача звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил за станом здоров`я та виключено з кадрів ДСНС України з 15 лютого 2019 року. Як вбачається з витягу з наказу Головного управління ДСНС України у Луганській області від 08.01.2019 № 3 позивачу тривалістю 30 календарних днів з 16.01.2019 по 14.02.2019 надано частину щорічної основної відпустки за 2019 рік. У наказі від 15.02.2019 № 55 містяться відомості про виплату позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку за 2019 рік в кількості 15 календарних днів. Таким чином, позивачем використано у 2019 році право на щорічну основну відпустку в кількості 45 календарних днів, як учасник бойових дій, в повному обсязі, тривалість та порядок надання якої встановлено законом.

Частиною 2 статті 129 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що особам рядового і начальницького складу цивільного захисту надаються щорічні основні відпустки із збереженням грощового і матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Однак, в вищезазначеному наказі від 15.02.2019 № 55 містяться відомості про те, що грошова допомога на оздоровлення за 2019 рік позивачу не надавалась.

Отже, бездіяльність Головного управління ДСНС України у Луганській області щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік у розмірі місячного грошового забезпечення є протиправною та такою, що порушує його право на належний соціальний захист.

22 листопада 2019 року від представника ГУ ДСНС у Луганській області надійшов відзив на позов від 21.11.2019 № 01-5670/11 (а.с.32-34), в якому зазначено, що відповідач вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 та п. 2 р. XXX Інструкції особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення. Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.

Пунктом 142 Положення про проходження служби цивільного захисту рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 563 (далі - Положення), передбачено, шо рапорт про надання щорічної основної відпустки подається відповідному керівникові (начальникові) особою рядового і начальницького складу не пізніше ніж за два тижні до встановленого графіком строку відпустки. На підставі рапорту видається наказ по особовому складу не пізніше ніж за один тиждень до встановленого графіком строку відпустки.

Відповідно до пп. 137 - 141 Положення позивачу була надана частина щорічної основної відпустки за 2019 рік на підставі його рапорту.

Відповідно до норм чинного законодавства (пп. 3 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 704, п. 1 р. XXIX та XXX Інструкції) виплата матеріальної допомоги для оздоровлення віднесена до права керівника державного органу, але не є обов`язковою виплатою.

Оскільки рішення про виплату матеріальної допомоги для оздоровлення ОСОБА_1 не приймалося у зв`язку із відсутністю підстав, а саме рапорту з його боку, то відсутні законодавчо визначені підстави для зобов`язання Головного управління нарахувати та виплатити вказані виплати.

З зазначених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю.

Ухвалою суду від 02.10.2019 прийнято позовну заяву до розглдяу та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засідання з викликом (повідомленям) сторін (а.с.1,2).

28.10.2019 відкладено судове засідання за клопотанням представника відповідача (а.с.21).

Ухвалою суду від 21.11.2019 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.28,29).

Ухвалою суду від 03.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів (а.с.40).

Ухвалою суду від 17.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.48).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 в період з 10.07.1995 по 15.02.2019 проходив службу в МВС України, МНС України та ДСНС України, що підтверджується записом № 2 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с.10).

19.12.2018 позивачем подано начальнику ГУ ДСНС у Луганській області рапорт про надання йому частини щорічної відпустки за 2019 рік строком на 30 днів. Вимогу про надання матеріальної допомоги у зв`язку з відпусткою у вказаному рапорті не зазначено (а.с.37).

На підставі зазначеного рапорту ГУ ДСНС у Луганській області винесено наказ від 08.01.2019 № 3 (по особовому складу) про надання частини щорічної основної відпустки за 2019 рік старшині служби цивілього захисту ОСОБА_1 , старшому контролеру котрольно-пропускного пункту відділення охорони центру забезпечення діяльності Головного управління, тривалість 30 днів, з 16 січня 2019 року по 14 лютого 2019 року. Питання щодо надання матеріальної допомоги у зв`язку з відпусткою в зазначеному наказі не вирішувалося (а.с.2).

11.02.2019 позивачем подано начальнику ГУ ДСНС у Луганській області рапорт про звільнення зі служби цивільного захисту за станом здоров`я з 15 лютого 2019 року на підставі свідоцтва про хворобу, виданого лікарсько-експертною комісією ГУ ДСНС у Харківській області № 555 від 14.11.2018 (а.с.36).

На підставі зазначеного рапорту ГУ ДСНС у Луганській області винесено наказ від 15.02.2019 № 55 (по особовому складу) "Про кадрові питання", відповідно до якого старшину служби цивілього захисту ОСОБА_1 , старшого контролера котрольно-пропускного пункту відділення охорони центру забезпечення діяльності Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області виключено з кадрів ДСНС України з 15 лютого 2019 року та направлено до Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області для постановлення на військовий облік. Вислуга років на службі станом на 15.02.2019 року: календарна - 25 років 00 місяців 13 днів; пільгова - 04 років 03 місяці 28 днів; загальна - 29 років 04 місяці 11 днів (а.с.35).

Відповідно до зазначеного наказу матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік позивач не отримав.

Також наказом 15.02.2019 № 55 вирішено провести ОСОБА_1 всі необхідні виплати відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 № 623, з урахуванням календарної вислуги років, необхідної для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, в розмірі 50-ти (п`ятдесяти) відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - 25 років 00 місяців 13 днів.

Спірними питаннями цієї справи є правомірність ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік на момент надання щорічної основної відпустки.

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Частиною першою статті 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 101 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до положень ст. 125 Кодексу цивільного захисту України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків (ч. 1 ст. 125 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з частиною другою статті 125 Кодексу цивільного захисту України порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ №704) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови КМУ №704 передбачено виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593, визначає порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулює питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту.

Відповідно до пункту 3 Постанови КМУ № 704 з метою визначення умов та розмірів виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за № 936/32388, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі Інструкція № 623).

Інструкція № 623 визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 3 розділу I Інструкції № 623 передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» керівникам державних органів надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктами 1, 2 розділу XXX «Допомога для оздоровлення» Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» від 20.07.2018 № 623 встановлено, що особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення. Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.

Отже, обов`язкою умовою для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є рапорт із вимогою надати зазначену матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що в рапорті про надання частини щорічної основної відпустки за 2019 рік позивачем не заявлено вимоги щодо виплати йому матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.37).

Суд зазначає, що звернення з таким рапортом є правом позивача, яке він використовує на власний розсуд під час подання рапорту про надання відпустки в повному обсязі або відповідної частини відпустки.

Доказів на підтвердження тих обставин, що позивач під час проходження служби скористався цим правом та звернувся до керівництва з відповідним рапортом про надання матеріальної допомоги позивач суду не надав, отже не довів факту порушення його права відповідачем, на що посилвся в сіоєму позові.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Також, суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства (п.п. 3 п. 5 Постанови КМУ № 704, п. 1 розділів XXIX та ХХХ Інструкції) виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення віднесена до права керівника державного органу, а не є обов`язковою виплатою.

Оскільки судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача з рапортом про надання йому матеріальної допомоги на оздоровлення, відсутні законодавчо визначені підстави для стягнення з відповідача вказаної допомоги.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не здійснюється, а доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-11, 14, 139, 243-246, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03 лютого 2020 року.

Суддя В.С. Шембелян