Справа № 417/9792/19
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/9792/19
Провадження № 2-а/417/5/20
РІШЕННЯ

Іменем україни

"03" лютого 2020 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Шкирі В. М., за участю секретаря Грибєнік О.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Марківка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Марківського відділу поліції Головного управління поліції України в Луганській області, третя особа: помічник ДОП СП Марківського відділу поліції Головного управління поліції України в Луганській області - Сачек Валерія Сергіївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним адміністративним позовом до Марківського відділу поліції Головного управління поліції України у Луганській області (далі Відповідач), третя особа: помічник ДОП СП Марківського ВП ГУНП України в Луганській області - Сачек Валерія Сергіївна про скасування постанови серії БАА № 628806 від 19.12.2019 про накладення адміністративного стягнення за ст..125, ч.1 ст.126 КУпАП в порядку ст..36 КУпАП в вигляді штрафу на сумі 425 грн

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.12.2019 о 14 годині 40 хвилин помічником ДОП СП Марківського ВП ГУНП України в Луганській області сержантом поліції ОСОБА_2 . відносно нього була винесена постанова Серії БАА № 628806, згідно якої він керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 10.12.2019 о 14:22 год. у Марківському районі Луганської області на автодорозі ТВ07 115 км +70 без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України, після зупинки, на вимогу поліцейського не надав документи для ознайомлення, а саме посвідчення водія відповідної категорії, документи на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4. Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 628806 від 19.12.2020, складену сержантом поліції Марківськгого ВП ГУНП в Луганській області Сачек В.С. незаконною, виходячи з наступного.

Він дійсно був зупинений сержантом поліції ОСОБА_3 .С. 19.12.2019 о 14год. 22 хв. у Марківському районі Луганської області на автодорозі ТВ07 115 км +70, начебто за рух транспортного засобу поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, проте жодних доказів на підтвердження цього сержантом надано не було через їх відсутність, а отже, позивач вважає, що не зобов`язаний був надавати інспектору посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Крім того, при розгляді справи він був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та поліцейський порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем реєстрації відділу поліції

Також було проігноровано вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Вважає, що своїми діями, поліцейська ОСОБА_3 .С. грубо порушила вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП та його законні права, передбачені ст. 268 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню.

В судове засідання представник ГУНП в Луганській області та третя особа не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомлені. При цьому від третьої особи надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії та копії адміністративної постанови з поясненнями ОСОБА_4 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 згідно копії паспорта № 003433676 вд 04.06.2019 є громадянином України (а.с.9) та власиком транспортного засобу Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 (а.с.10)

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 628806 від 19.12.2020, складену сержантом поліції Марківськгого ВП ГУНП в Луганській області Сачек В.С. громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку ст..36 КУпАП за ст..125 та ч.1 ст.126 КУпАП в вигляді штрафу на суму 425 гривень 00 копійок (а.с.11)

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 19.12.2019 о 14 годині22 хвилини на автодорозі А/ДТ13-07 115 км+70 м керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 ПДД при цьому після зупинки не надав на вимогу поліцейського для ознайомлення посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 ПДР України (а.с.11)

В графі 8 постанови «до постанови додаються» зазначено пояснення, згідно яких ОСОБА_4 19.12.2019 о 14 годині 20 хвилин він перебував на службі разом з сержантом поліції ОСОБА_2 де на маршруті патрулювання було виявлено та зупиненно марки Фольцваген пасат, що пересувався з порушенням ПДР, а саме п.9.8 В подальшому водій відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії в результаті чого на нього було складено постанову про притягнення до адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАп (а.с.36)

Третя особа ОСОБА_2 до початку судового розгляду долучила відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення. Так, на вказаному відеозаписі зафіксована розмова позивача з працівниками патрульної поліції, з якої чітко вбачається, що останній ігноруючи вимогу працівника поліції пред`явити документи, зазначив про незаконність останньої. В даному випадку, позивач вимагав надати докази не включення ним фар, та що надасть документи після пред`явлення йому доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу. Поліцейський зокрема більше трьох разів пропонував позивачу на виконання п.2.4 ПДР надати йому для ознайомлення посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Також зафіксовано , що поліцейський повідомив, що на місці зупинки транспортного засобу розглядається справа відносно ОСОБА_1 , назвав своє прізвище, ім.я та по батькові, роз`яснив ст..63 Конституції України, ст..268 КУпАП про право мати захисника, заявляти клопотання та інше. Позивач вказаними правами не скористався, клопотань не заявляв, відкласти розгляд справи не просив, своїх доказів не подавав. Поліцейський при розгляді справи зазначив, що за порушення ст.125 КУпАП накладається стягнення в вигляді попередження, а за ч.1 ст.126 КУпАП в виді штрафу в сумі 425 грн, остаточне покарання в силу ст.36 КУпАП - 425,00 гривень.

Таким чином виник спір, щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за за ч.1 ст.126 КУпАП.

Дослідивши позовну заяву та надані суду докази, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана в межах даної справи постанова серії БАА №628806 про накладення адміністративного стягнення в вигляді штрафу на суму 425 гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушеннь, передбачених ст..125, ч. 1 ст. 126 КУпАП, складена поліцейським 19.12.2019 року внаслідок порушення позивачем п.9.8 та п. 2.4 ПДР України в порядку ст..36 КУпАП.

Щодо правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП суд виходить з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною третьою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення провопорушення.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналізуючи відеозапис з місця події, яка мала місце 19.012.2019 року, судом встановлено, що на вказаному відеозаписі зафіксована розмова позивача з працівниками патрульної поліції, з якої чітко вбачається, що останній ігноруючи вимогу працівника поліції пред`явити документи, зазначив про незаконність останньої. В даному випадку, позивач вимагав надати докази не включення ним фар, та що надасть документи після пред`явлення йому доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу. Поліцейський зокрема більше трьох разів пропонував позивачу на виконання п.2.4 ПДР надати йому для ознайомлення посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Отже, доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи (Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 справа№ 127/19283/17)

Щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В даному випадку поліцейський розглянув застосувавши ст.36 КУпАП, оскільки позивач вчинив два правопорушення за одне отримавши попередження ст.125 КУпАП) , а за інше ч.1 ст.126 КУпАП) - штраф в сумі 425,00 гривень, як безальтернативне, оскільки санкцією статті передбачено єдиний вид стягнення - двадцять п`ять неоподаткованих мінімумів.

Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р. III Інструкції № 1395)

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 2.3 мотивувальної частини вказаного рішення зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Проте, вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 125 та статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Вказаним також спростовуються доводи позивача щодо порушення його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення через неможливість надати письмові пояснення, скористатись правовою допомогою, а також порядку розгляду адміністративної справи.

Тобто, вчинене позивачем порушення правил дорожнього руху належить до випадків скороченого провадження на які вказав Конституційний Суд України в рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/15, а тому відповідач діяв в межах наданих повноважень приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення.

Також аналізуючи відеозапис з місця події, яка мала місце 19.012.2019 року, судом встановлено, що на вказаному відеозаписі зафіксована розмова позивача з працівниками патрульної поліції, з якої чітко вбачається, що останній ігноруючи вимогу працівника поліції пред`явити документи, зазначив про незаконність останньої. В даному випадку, позивач вимагав надати докази не включення ним фар, та що надасть документи після пред`явлення йому доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу. Поліцейський зокрема більше трьох разів пропонував позивачу на виконання п.2.4 ПДР надати йому для ознайомлення посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Також зафіксовано , що поліцейський повідомив, своє прізвище, ім`я та по батькові, роз`яснив ст..63 Конституції України, ст..268 КУпАП про право мати захисника, заявляти клопотання та інше. Позивач вказаними правами не скористався, клопотань не заявляв.

Таким чином, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що при складанні постанови серії БАА № 628806 від 19.12.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності помічник ДОП СП Марківського ВП ГУНП України в Луганській області - ОСОБА_2 діяла не в спосіб, передбачений нормами КУпАП.

Отже, надаючи правову оцінку всім встановленим обставинам справи, поданим доказам, аналізуючи всі вказані судом правові норми, суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме не пред`явлення на вимогу поліцейського документів для перевірки є встановленим відеозаписом, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 628806 від 19.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст.283 КУпАП, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Марківського відділу поліції Головного управління поліції України в Луганській області, третя особа: помічник ДОП СП Марківського відділу поліції Головного управління поліції України в Луганській області - Сачек Валерія Сергіївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони: - позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 2 реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач: Марківський відділ поліції Головного управління поліції України в Луганській області, місцезнаходження: 92400, Луганська область, с.Марківка, вулиця Центральна, будинок 27, код ЕДРПОУ 40108845

- третя особа: помічник ДОП СП Марківського відділу поліції Головного управління поліції України в Луганській області - Сачек Валерія Сергіївна , місцезнаходження: 92400, Луганська область, с.Марківка, вулиця Центральна, будинок 27.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2020

Суддя В. М. Шкиря