Справа № 640/10527/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Київ № 640/10527/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20 березня 2019 року №2 та №2,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд» (далі - ТОВ «Укрмаслотрейд», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20 березня 2019 року №2 та №2.

В обґрунтування позову позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу, які викладені в акті перевірки та стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, зокрема, щодо порушення позивачем граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки грошове зобов`язання було сплачено позивачем у граничні строки. Крім того, позивач вважає протиправним нарахування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати на підставі податкового повідомлення - рішення від 18 травня 2017 року №, оскільки 01 квітня 2019 року воно було оскаржено в адміністративному порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва, а відтак суму грошового зобов`язання є неузгодженою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

16 липня 2019 року представником Головного управління ДФС у м. Києві надано до суду відзив, в якому відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Відзив обґрунтовано тим, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, підстав для скасування спірного рішення не вбачається, оскільки, на думку податкового органу, спірні податкові повідомлення - рішення прийнято у відповідності до вимог податкового законодавства.

23 липня 2019 року позивачем надана відповідь на відзив, у якій він зазначив, що ані дані з інтегрованої картки платника, ані висновки камеральної перевірки, які б беззаперечно свідчили про порушення позивачем строків сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, відповідач не надав.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Укрмаслотрейд» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (КВЕД 46.19).

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу від 06 грудня 2018 року №17784 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Укрмаслотрейд» (код 39437627)», направлень від 28 грудня 2018 року №2142/26-15-14-02-03, №2143/26-15-14-02-03, №2724/26-15-42-08, №3706/26-15-14-06-03, №3181/26-15-14-03-05, №4534/26-15-14-09, повідомлення про проведення планової виїзної перевірки від 11 грудня 2018 року №121537/10/26-15-14-02-03, у період з 28 грудня 2018 року по дату завершення перевірки, тривалістю 20 робочих днів, проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ «Укрмаслотрейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

За результатами проведення перевірки, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 18 лютого 2019 року №114/26-15-14-02-03/39437627 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Укрмаслотрейд» (код 39437627) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року» (далі - Акт перевірки), за висновками якого перевіркою встановлено порушення ТОВ «Укрмаслотрейд»:

1. Пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 298 401, 00 грн., у тому числі по періодам: 2017 рік на суму 298 401, 00 грн.

2. пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 1 057 355, 00 грн. в тому числі по періодах: за лютий 2017 року в сумі 12 973, 00 грн., за березень 2017 року на суму 124 110, 00 грн., за квітень 2017 року на суму 591, 00 грн., за травень 2017 року на суму 1 903, 00 грн., за липень 2017 року на суму 7 027, 00 грн., за серпень 2017 року на суму 1 686, 00 грн., за вересень 2017 року на суму 20, 00 грн., за жовтень 2017 року на суму 91 186, 00 грн., за листопад 2017 року на суму 20 135, 00 грн., за грудень 2017 року на суму 71 926, 00 грн., за вересень 2018 року на суму 725 798, 00 грн.

3. Пунктів 57.1, 57.3 статті 57, пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість та податку на прибуток.

4. Пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, щодо своєчасності реєстрації податкових накладних.

5. підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, щодо несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб до бюджету у 2017 році в сумі 15 949, 56 грн.

6. підпункту 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, щодо несвоєчасної сплати (перерахування) до бюджету військового збору у сумі 39 882, 34 грн., у тому числі у 2017 році - 29 965, 66 грн., у 2018 році - 9 916, 68 грн.

7. статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР, за несвоєчасне надходження на рахунок ТОВ «Укрмаслотрейд» валютної виручки в сумі 5 112, 00 доларів США від нерезидента ООО «Brightford» (Кіпр) за контрактом від 02 серпня 2016 року №02/0816.

Крім цього, перевіркою з метою підтвердження дотримання ТОВ «Укрмаслотрейд» вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР порядку та строків декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належить резиденту України і перебувають за її межами та вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» на адресу Департаменту стратегічного розвитку та міжнародного співробітництва Служби ДФС на виконання вимог та відповідно до Порядку обміну податковою інформацією за спеціальними письмовими запитами з компетентними органами іноземних країн, затвердженого наказом МФУ від 30 листопада 2012 року №1247, направлено запит для одержання інформації із- за кордону стосовно нерезидента Brightford (Кіпр) щодо взаємовідносин із ТОВ «Укрмаслотрейд», зокрема суті наданих послуг чи виконаних робіт із ТОВ «Укрмаслотрейд».

На підставі Акта перевірки, 20 березня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення - рішення:

- №2, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 164 567, 50 грн., зобов`язано ТОВ «Укрмаслотрейд» сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 16 456, 75 грн.;

- №2, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 409 715, 35 грн., зобов`язано ТОВ «Укрмаслотрейд» сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 81 943, 07 грн.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями оскаржив їх до ДФС України.

За результатами розгляду скарги ТОВ «Укрмаслотрейд», ДФС України прийнято рішення від 29 травня 2019 року №24625/6/99-99-11-06-01-25, яким залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2 та №2, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За приписами пунктів 77.3, 77.4, 77.9 статті 77 Податкового кодексу України забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктами 203.1 та 203.2 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З пункту 3.1.2.4.2 Акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Укрмаслотрейд» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість детальний перелік наведено у додатку №17, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

У додатку №17 до Акта перевірки наведений розрахунок штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «Укрмаслотрейд», який також наведений відповідачем у розрахунках до спірних податкових повідомлень - рішень.

Так, з розрахунку заборгованості до спірного податкового повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2 вбачається, що позивача зобов`язано сплатити штраф за затримку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 16 456, 75 грн., а саме:

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 червня 2017 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 17 травня 2017 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 квітня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 серпня 2017 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 серпня 2017 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 травня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 серпня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 серпня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 квітня 2017 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 березня 2017 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 січня 2017 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 липня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 лютого 2017 року №;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201.

З розрахунку заборгованості до спірного податкового повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2 вбачається, що позивача зобов`язано сплатити штраф за затримку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 81 943, 07 грн., а саме:

- за податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 вересня 2017 року №;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 червня 2018 року №;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року №;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 грудня 2016 року №.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що податкові зобов`язання зі сплати узгодженого грошового зобов`язання за наведеними вище податковими деклараціями були сплачені ТОВ «Укрмаслотрейд» у встановлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України десятиденний строк, що підтверджується наступними доказами:

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 червня 2017 року № у сумі 51 000, 00 грн. - квитанцією №1604 від 29 червня 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 17 травня 2017 року № у сумі 50 064, 00 грн. - квитанцією №1286 від 26 травня 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 квітня 2018 року № у сумі 51 626, 00 грн. - квитанцією №4866 від 26 квітня 2018 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року № у сумі 51 341, 00 грн. - квитанцією №5895 від 27 липня 2018 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 серпня 2017 року № у сумі 49 933, 00 грн. - квитанцією №2225 від 23 серпня 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 травня 2018 року № у сумі 51 527, 00 грн. - квитанцією №5184 від 29 травня 2018 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 серпня 2018 року № у сумі 51 214, 00 грн. - квитанцією №6169 від 27 серпня 2018 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 квітня 2017 року № у сумі 52 346, 00 грн. - квитанцією №926 від 21 квітня 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 березня 2017 року № у сумі 50 652, 00 грн. - квитанцією №664 від 23 березня 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 січня 2017 року № у сумі 50 164, 00 грн. - квитанцією №167 від 30 січня 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 лютого 2017 року № у сумі 51 020, 00 грн. - квитанцією №403 від 23 лютого 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 вересня 2017 року № у сумі 51 195, 00 грн. - квитанцією №2580 від 27 вересня 2017 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 червня 2018 року № у сумі 51 742, 00 грн. - квитанцією №5546 від 26 червня 2018 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року №914815256 у сумі 51 341, 00 грн. - квитанцією №5895 від 27 липня 2018 року;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 грудня 2016 року № у сумі 48 970, 00 грн. - квитанцією №1784 від 26 грудня 2016 року.

Щодо податкової декларації з податку на додану вартість від 20 липня 2017 року №, то суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що податкова декларація з податку на додану вартість № за звітний період - червень 2017 року подана ТОВ «Укрмаслотрейд» до податкового органу 20 липня 2017 року, що також підтверджується квитанцією №2.

Сума узгодженого грошового зобов`язання за вказаною декларацією становить 50 892, 00 грн.

30 липня 2017 року ТОВ «Укрмаслотрейд» подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від №, яким зменшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість за звітний період, що уточнюється (червень 2017 року) на 50 892, 00 грн.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується відсутність будь - яких порушень з боку позивача граничних строку сплати узгодженої суми податкових зобов`язань за наведеними вище податковими деклараціями з податку на додану вартість.

Крім того, у відповідності до приписів пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2018 року у справі №826/4945/18 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ «Укрмаслотрейд» до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №.

Таким чином, станом на час проведення відповідачем планової документальної виїзної перевірки ТОВ «Укрмаслотрейд» та прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, провадження у вище зазначеній адміністративній справі було відкрито, рішення в адміністративній справі №826/4945/18 рішення по суті спору не ухвалено, а тому грошове зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року № було неузгодженим.

Враховуючи викладене, підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення граничних строків сплати грошового зобов`язання яке є неузгодженим у відповідача були відсутні.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача повністю підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах даної адміністративної справи, відтак, спірні податкові повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2 та №2 є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що кошти, які сплачував платник, зараховувались в рахунок погашення боргу з ПДВ згідно з черговістю його виникнення, згідно з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з приписами пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Той же час, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас, суд зазначає, що згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідач, посилаючись на наявність у позивача податкового боргу, в рахунок погашення якого і були зараховані сплачені ним грошові кошти, жодного доказу на підтвердження наявності у позивача такого боргу суду не надав, як і не містять таких відомостей матеріали адміністративної справи.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, ГУ ДФС у м. Києві приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, діяло поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 14, офіс 16/20) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 14, офіс 16/20) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко