Справа № 396/21/20
Суддя: Гарбуз О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/21/20
Провадження № 2-а/396/2/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області справу № 396/21/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальону УПП в Рівненській області ДПП капітана поліції Гордового Станіслава Раульєвича про скасування постанови серії ДП18 № 546050 від 30.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Виклад позицій позивача.
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальону УПП в Рівненській області ДПП капітана поліції Гордового Станіслава Раульєвича про скасування постанови серії ДП18 № 546050 від 30.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що згідно постанови про накладання на нього адміністративного стягнення 30 грудня 2019 року на а/д М-06 Київ Чоп 434 км, керуючи транспортним засобом автомобілем Nissan Qashqai номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобом і паском безпеки був не пристебнутий ремнем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 б. ПДР, ст..35 ЗУ «Про дорожній рух» та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вказані відомості не відповідають дійсним обставинам справи, інспектор при винесенні постанови не дослідив докази та обставини, які повинні бути з`ясовані при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП. Також інспектором під час розгляду справи та винесення постанови не було дотримано вимоги ст.ст. 252,268,286,288 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Крім того, при розгляді справи не було з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законодавством України встановлено адміністративну відповідальність. Позивач з постановою не погоджується, оскільки ремінь безпеки він відстібнув після зупинення автомобіля, коли інспектор підходив до автомобіля, крім того розгляд справи був проведений за місцезнаходженням органу без його участі, також інспектор не дав можливості скористатися своїм правом на захист та постанова була внесена з порушенням законодавства. За таких обставин, позивач вважає винесену постанову незаконною, а факти викладені в ній, не відповідають дійсності, тому звернувся до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 09 січня 2020 року відкрито провадження у справі, у якій роз`яснено відповідачу подати відзив (пояснення) на позов та докази у разі заперечення позовних вимог. Призначено судовий розгляд по суті на 17.01.2019 року, який було відкладено на 04.02.2020 року в зв`язку з неявкою сторін.

Відзив від відповідача станом на день розгляду справи до суду не надійшов.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи у його відсутності, в зв`язку з тривалим перебуванням у закордонному відрядженні, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений

у встановленому законом порядку, що підтверджується реєстром вихідної електроної пошти та рекомендованим повідомленням, яке відповідач отримав 24.01.2020 року. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суду не подав. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши та проаналізувавши наявні по справі письмові докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких установлені відповідні обставини.
Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.
Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 546050, винесену 30.12.2019 року інспектором роти № 4 батальону УПП в Рівненській області ДПП капітаном поліції Гордовим С.Р. у відповідності до якої ОСОБА_1 30 грудня 2019 року на а/д М-06 Київ Чоп 434 км, керуючи транспортним засобом автомобілем Nissan Qashqai номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобом і паском безпеки був не пристебнутий ремнем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 б. ПДР, ст..35 ЗУ «Про дорожній рух» та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. (а.с.7).

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства по справам про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,- зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. В ньому, зокрема, треба навести докази, на яких ґрунтуються висновки про скоєння особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Згідно ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.3 «в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Крім того, відповідачем в порушення ст.251 КАС України не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем непристібнутим ремінем безпеки. Протилежного в судовому засіданні та з матеріалів справи не здобуто.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ст. 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України,- в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом, позивачем заперечується факт скоєння ним адміністративного порушення за обставин зазначених у оскаржуваній постанові, а відповідач взагалі не надав суду доказів вчинення позивачем за вказаних обставин адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП та дотримання вимог ст.ст. 268, 280 КУпАП під час прийняття рішення відносно позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Окрім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем ПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Отже, для того, щоб притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.

Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАП є зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки.

Однак інпектором не подано до суду відзиву на адміністративний позов, доказів фото- і кіно-зйомки, пояснень очевидців, акту технічного огляду транспорного засобу.

В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Так, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог, статей 245,247,251,252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, не здійснив технічний огляд транспортного засобу, не надав можливість скористатися юридичною допомогою адвоката, не допитав свідків, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи, прийняв постанову яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП- підлягають задоволенню, відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, як і не надано доказів, які б свідчили про те, що водій керував транспортним засобом Nissan Qashqai номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобом і паском безпеки не пристебнутим ремнем безпеки, а тому у суду є підстави для скасування постанови ДП18 № 546050 від 30.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, ст. ст. 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальону УПП в Рівненській області ДПП капітана поліції Гордового Станіслава Раульєвича про скасування постанови серії ДП18 № 546050 від 30.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 546050 від 30.12.2019 року, винесену інспектором роти № 4 батальону УПП в Рівненській області ДПП капітаном поліції Гордовим Станіславом Раульєвичем про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.

Головуючий: О. А. Гарбуз