Справа № 440/2136/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30 січня 2020 р. рокуСправа № 440/2136/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старостіна В.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання представника позивача адвоката Осіпова Юрія Валентиновича
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"КАМІЛАЙН"
до Державної податкової служби України , Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем - Головним управлінням Державної податкової служби у Полтавській області подано апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року по справі № 440/2136/19 залишено без змін.
Представником позивача у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, за рахунок відповідачів.
18.01.2020 до Другого апеляційного адміністративного суду представником позивача адвокатом Осіповим Юрієм Валентиновичем заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, за рахунок відповідачів.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2020 питання розподілу судових витрат по справі №440/2136/19 було призначене до розгляду у судовому засіданні.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).
Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано до матеріалів справи копії договору про надання правничої допомоги №9 від 22.05.2019, зміни до договору від 21.12.2019, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Осіпова Юрія Валентиновича, ордер серії СМ №07/19 від 22.05.2019, звіту №6 від 30.12.2019 року, звіту №7 від 15.01.2020 року, поштових квитанцій, платіжного доручення №86 від 08.01.2020 року, квитанції №1253 від 17.01.2020 року, проїзних квитків, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Осіповим Ю.В.
Згідно з п. 1.1. договору про надання правничої допомоги №9 від 22.05.2019, адвокат зобов`язується за домовлений гонорар надати клієнтові правову допомогу (захист) як представник позивача у адміністративній справі у суді першої та апеляційної інстанції згідно КАСУ, ПК України, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Як свідчать матеріали справи, 21.12.2019 року до Договору №9 про надання професійної правничої допомоги від 22.05.2019 року внесено зміни, а саме Розділ 5 договору викладено в наступній редакції: гонорар адвоката та порядок розрахунків: п. 5.1. за правову допомогу, передбачену в п. 1, 2 даного договору клієнт сплачує винагороду (гонорар) в розмірі не менше 600 гривень за годину робочого часу адвокату.
В робочий час включається час проїзду в суд і повернення з суду до робочого місця, судових засідань, час витрачений на підготовку процесуальних документів, вивчення матеріалів (документів), вироблення правової позиції у справі, узгодження її з клієнтом.
Відповідно до звіту №6 від 30.12.2019 року про виконані роботи адвокатом відповідно до договору №9 про надання правничої допомоги ТОВ "КАМІЛАЙН" та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги: вивчення апеляційної скарги 1 година - 600 гривень, підготовка і друкування відзиву на апеляційну скаргу відповідача 4 години - 2400 гривень, поштові витрати адвоката на відправлення відзиву відповідачам 30 грн. (оригінали квитанцій надані до відзиву і маються у справі), поштові витрати адвоката на правлення відзиву в апеляційний суд 15 грн. ( оригінали квитанцій додаються до матеріалів справи).
Платіжним дорученням № 86 від 08.01.2020 року позивач сплатив 3045 грн адвокату (3000 грн гонорар і 45 грн компенсації витрат).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд виходить з реальності вказаних витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі «East/West Allianse Limited», суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
Таким чином, з урахуванням обсягу складених адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу відповідно до звіту №6 від 30.12.2019 року про виконані роботи адвокатом відповідно до договору №9 про надання правничої допомоги ТОВ "КАМІЛАЙН", у загальному розмірі 3045 грн. є співмірною, та з урахуванням положень ст. 139 КАС України відповідна заява підлягає задоволенню.
Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідно до звіту №7 від 15.01.2020 року - адвокатом витрачено 15 годин 15 хвилин на проїзд адвоката в апеляційний суд в м. Харків, участь в судовому засіданні, повернення з суду до робочого місця. Сума гонорару адвоката 5400 грн . Компенсація за проїзд 560 грн. Підготовка і друкування Заяви суду про стягнення з відповідачів судових витрат і детального опису №2 робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги 2 години - 1200 грн. Всього вартість послуг виконаних робіт (гонорар 6600 грн.), компенсація витрат адвоката на придбання квитків 560 грн.
Квитанцією №1263 від 17.01.2020 року позивач сплатив 7160 грн. адвокату.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що час, витрачений на проїзд адвоката в апеляційний суд та повернення з суду до робочого місця не входить до видів правової допомоги в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому вартість витрат, сплачених позивачем адвокату на проїзд адвоката в апеляційний суд та повернення з суду до робочого місця в розмірі 5100 грн. (600 грн. + 1800 грн. + 2100 грн. + 600 грн.) стягненню в порядку ст. 134 КАС України не підлягають.
Також колегія суддів зазначає, що витрати на підготовку і друкування Заяви до суду про стягнення з відповідачів судових витрат і детального опису №2 робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - 2 години в розмірі 1200 грн. підлягають частковому стягненню з відповідачів в розмірі 600 грн., оскільки друкування Заяви до суду про стягнення з відповідачів судових витрат і детального опису №2 робіт (наданих послуг) за своїм змістом не є видом адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру згідно з Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено правомірності вимог про відшкодування суми відповідно до звіту №7 від 15.01.2020 року в розмірі 5100 грн та 600 грн., колегія суддів вважає, що заява представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат на правничу допомогу у вказаному розмірі задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання представника позивача адвоката Осіпова Юрія Валентиновича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя Старостін В.В.
Судді Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст додаткової постанови виготовлений 03.02.2020 року