Справа № 520/13339/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 лютого 2020 р. № 520/13339/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

1.)визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 ;

2.)зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Національного університету Цивільного захисту України про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії, виданої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 по справі № 520/5271/19, без обмеження максимальним розміром пенсії та виплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 року однією сумою з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати";

3.) стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при перерахунку пенсій на виконання рішення суду, протиправно обмежено розмір пенсії максимальним розміром, оскільки пенсія призначена до 2016 року, вона не може бути обмежена на підставі положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774.

Ухвалою від 26.12.2019 у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачеві строк для наданні відповіді на адміністративний позов. У період з 23.01.2020 по 31.01.2020 головуюча по справі суддя перебувала у відпустці.

14.01.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та йому призначена пенсія за вислугу років з 23.04.2014 р. в розмірі 80% грошового забезпечення відповідно до положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі 520/5606/19 (дата набрання законної сили:09.10.2019) позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУПФУ в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, в тому числі зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 р. у справі 520/5271/19 (дата набрання законної сили:03.09.2019) позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУПФУ в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, в тому числі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від Національного університету Цивільного захисту України нової довідки про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби (50% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, на підставі п. 5, п.п. 1 постанови КМУ від 30.08.2017 №704); премії (у розмірі 120% посадового окладу), надбавки за наукову ступень кандидата наук (5% посадового окладу), надбавки за наукове звання доцент (5% посадового окладу); здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою.

На виконання вищезазначених рішень суду відповідачем проведено перерахунки пенсії з 01.01.2018 р. та 01.04.2019 року. Згідно протоколу перерахунку пенсії (а.с.22-23 ) з 01.04.2019 позивачу виплачується пенсія у розмірі 14970.00 грн. та з 01.07.2019 у розмірі 15640.00 грн.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Частиною третьою ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ) встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст. 51 цього Закону.

В свою чергу, згідно з частиною сьомою ст. 43 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону України від 24.12.2015 №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі - Закон №911-VIII), яка набрала чинності з 1 січня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 гривень.

У своєму рішенні Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статі 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

В преамбулі Закону Україні Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зазначено, що цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення №7-рп/2016, зокрема, частина сьома ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №1774-VІІІ, який прийнятий 06 грудня 2016 року, вперше опублікований в газеті Голос України 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 01 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України №1774-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 по справі №127/4267/17, від 16.10.2018 по справі №522/16882/17, 31 січня 2019 у справі №638/6363/17, 15 квітня 2019 у справі №522/16973/17, 08 серпня 2019 у справі №522/3271/17.

Враховуючи викладене вище, керуючись положеннями ст.9 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних задоволення позовних вимог в частині обмеження розміру пенсії позивачу при виплаті останньої максимальним розміром та зобов`язання здійснити виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.04.2019 року та з 01.07.2019

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Національного університету Цивільного захисту України про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії, виданої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 по справі № 520/5271/19, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 по справі 520/5271/19 НУЦЗ України складено та направлено до відповідача довідку про розміри грошового забезпечення А (а.с.20) згідно якої розмір грошового забезпечення для обрахунку пенсії складає 33363.00 грн. На підставі зазначеної довідки відповідачем, відповідно до резолютивної частини рішення суду від 12.07.2019 у справі 520/5271/19 здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019.

Крім того відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам здійснюється із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

Врахування інших видів грошового забезпечення до дати набуття законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. по справі №826/3858/18 законодавством передбачено не було.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині вимог.

Щодо зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії однією сумою, суд зазначає, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно.

У разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії за період з 01.04.2019, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, то суд зазначає, що в цій частині вимог позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем обмежено лише розмір пенсії, який підлягає виплаті, тоді як пенсія позивачу перерахована та визначена у розмірі 26690.40 грн. (80% від грошового забезпечення у розмірі 33363.00 грн).

Щодо питання про нарахування та виплату компенсації за несвоєчасну виплату пенсії згідно постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 року, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).

Згідно із ст. ст.1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій. У п. 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону № 2262-XII, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17), від 10 квітня 2019 року (справа № 686/13725/17).

Відповідно до ст. ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при виплаті перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 та з 01.07.2019 в частині обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без застосування обмеження її максимальним розміром, з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2019 без застосування обмеження її максимальним розміром, з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зоркіна Ю.В.