Справа № 200/38/20-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 р. Справа№200/38/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 5893 від 29.11.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 5893 від 29.11.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 21 листопада 2019 року звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На час звернення із заявою Позивач мав необхідний для призначення пенсії стаж роботи, однак після розгляду поданих документів рішенням № 5893 від 29 листопада 2019 року Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що до його пільгового стажу роботи не було зараховано період роботи з 27.08.1996 року по 30.06.2017 року на шахті ім. В.І. Леніна, та до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 20.11.1992 року по 11.05.1993 року на Макіївському металургійному заводі ім. Кірова, з 20.04.1993 року по 20.07.1994 року в УМС м. Макіївки, період навчання в Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.09.1986 року по 19.06.1992 року, період проходження строкової військової служби з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року, з тих підстав, що заявник при зверненні за оформленням пенсії не надав довідки на підтвердження страхового та пільгового стажу. Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії № 5893 від 29 листопада 2019 року було прийнято Відповідачем неправомірно.

Просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного зонду України Донецької області № 5893 від 29 листопада 2019 року та зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 27.08.1996 року по 30.06.2017 року на шахті ім. В.І. Леніна, та до загального страхового стажу періодів роботи з 20.11.1992 року по 11.05.1993 року на Макіївському металургійному заводі ім. Кірова, з 20.04.1993 року по 20.07.1994 року в УМС м. Макіївки, періоду навчання в Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.09.1986 року по 19.06.1992 року, періводу проходження строкової військової служби з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року.

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

15.01.2020 року до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідно до п. 1 частини другої статті 114 Закону України № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Позивач не надав довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи. Крім того, до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 20.11.1992 року по 11.05.1993 року на Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова, так як запис в трудовій книжці завірено нечітким відтиском печатки;

- з 20.04.1993 року по 20.07.1994 року по в УВС м. Макіївки, так як виправлена дата наказу при прийомі на службу,

- період навчання у Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.09.1986 року по 19.06.1992 року, так як навчання перетинається з часом проходження строкової служби з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року, підтверджуючих довідок позивчем не надано.

Таким чином, на момент звернення відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання згідно довідки внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

21 листопада 2019 року Позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пенсійний орган рішенням № 5893 від 29 листопада 2019 року в призначенні пенсії на пільгових умовах Позивачу відмовив, мотивуючи відмову тим, що страховий стаж Позивача, який документально підтверджений, складає 21 рік 03 місяці 14 днів, пільговий стаж за Списиком - відсутній.

Управлінням під час розрахунку стажу для пенсії за віком не враховано до пільгового стажу період роботи Позивача з 27.08.1996 року по 30.06.2017 року на шахті ім. В.І. Леніна, у зв`язку з тим, що Позивачем не надана довідка на підтвердження пільгового характеру роботи.

Крім того, до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 06.07.1987 року в Калужській дистанції колії, так як відсутня дата звільнення з роботи;

- з 20.11.1992 року по 11.05.1993 року на Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова, так як запис в трудовій книжці завірено нечітким відтиском печатки;

- з 20.04.1993 року по 20.07.1994 року в УВС м. Макіївки, так як виправлена дата наказу при прийомі на службу,

- період навчання у Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.09.1986 року по 19.06.1992 року, так як навчання перетинається з часом проходження строкової служби з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року, підтверджуючих довідок позивчем не надано.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року №10 затверджено, зокрема, список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до абз. 1 п. 2 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають право працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17), оцінюватися судом мають саме підстави, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Орган Пенсійного фонду не зарахував спірний період до пільгового стажу, виходячи з того, що до заяви не додано уточнюючої довідки.

Судом встановлено, що із записів трудової книжки НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 06.07.1987 року, вбачається, що останній за спірний період працював:

- з 27.08.1996 року по 30.06.2017 року на посаді електрослюсаря підемного з повним робочим днем у шахті Ордена Трудового Червоного Прапору шахті імені В.І. Леніна Макіївського виробничого об`єднання з добування вугілля «Макіїввугілля» (після перейменуванян відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Ордена Трудового Червоного Прапору імені В.І. Леніна» Державного підприємства «Макіїввугілля»).

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписом начальника відділу кадрів та скріплені печатками.

Щодо зарахування до загального страхового стажу періодів роботи позивача з 20.11.1992 року по 11.05.1993 року та з 20.04.1993 рку по 20.07.1994 року, суд зазначає наступне.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем не зарахований до страхового стажу позивача період роботи з 20 листопада 1992 року по 11 травня 1993 року Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова, оскільки запис в трудовій книжці завірено нечітким відтиском печатки.

Згідно постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Згідно з пунктом 2.4. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях», затвердженої наказом Мiнiстерства працi України, Мiнiстерства юстицiї України i Мiнiстерства соцiального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція №58), яка діяла на час заповнення трудової книжки позивача, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 20 листопада 1992 року його прийнято на Макіївський ордену Леніна металургійний комбінат ім. Кірова на підставі розпорядження КЗ № 394 від 26 листопада 1992 року.

11 травня 1993 року його звільнено в зв`язку з переведенням в УВС м. Макіївки на підставі наказу № 96 від 21.05.1993 року.

Згідно довідки № 870 від 18.12.2019 року (а.с. 29), підтверджується період роботи ОСОБА_1 на Макіївському ордену Леніна металургійному комбінаті імені С.М. Кірова з 20.11.1992 року по 07.05.1993 року.

20 квітня 1993 року позивача зараховано на службу в органи МВС до УВС м. Макіївки на підставі наказу №25 л/с від 22.04.1993 року.

20 липня 1994 року звільнено зі служби з органів МВС на підставі наказу № 229 від 20.07.1994 року.

Згідно довідки № 44-7/744 від 21.10.2019 року (а.с. 30), підтверджується період проходження служби ОСОБА_1 в Макіївському ГУМВС України в Донецькій області з 20.104.1993 року по 20.07.1994 року.

Щодо нечіткого відтиску печатки підприємства та виправлення в трудовій книжці, суд наголошує, що Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством. Дана правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року.

Одночасно суд зауважує, що вказані періоди частково співпадають з 19.04.1993 року по 11.05.1993 року, тому слід зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи позивача з 20.11.1992 року по 19.04.1993 року на Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова, та період проходження служби з 20.04.1993 року по 20.07.1994 року в УВС м. Макіївки.

Щодо періоду проходження Позивачем військової служби у період з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. ч. 2 ст. 56 Закону України, до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Для підтвердження періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи Позивачем було надано військовий квиток НОМЕР_2 . Відповідно до вказаних документів, Позивач проходив службу в лавах Збройних сил СРСР в період з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року.

Підставою для не зарахування до страхового стажу цього період є те, що виправлена дата призову на військову службу.

Разом з цим, матеріали справи не містять, а суд не вбачає підстав вважати записи у військовому квитку недійсними чи підробленими. Записи завірені підписом командира військової частини та печаткою військової частини, а тому підстав ставити під сумнів відомості, що містяться у військовому квитку суд не вбачає.

Виходячи із навчених норм законодавства, враховуючи те, що позивач проходив службу у складі Збройних сил СРСР у період з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року, що підтверджується записами у військовому квитку, суд вважає необхідним зарахувати цей період до трудового стажу Позивача.

Щодо не зарахування до страхового стажу спірного періоду навчання Позивача, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 56 Закону України « Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Проходження Позивачем навчання в період з 1986 року по 1992 рік підтверджується копією диплому НОМЕР_3 .

Згідно довідки № 33/1380 від 09.10.2019 року (а.с. 31), в період навчання в інституті ОСОБА_1 с 4-го липня 1988 року надавалася академічна відпустка в зв`язку з призовом до лав Радянської Армії. Наказ по інституту від 30.06.1988 року № 639/с.

ОСОБА_1 в зв`язку з демобілізацією з лав Радянської Армії 22 серпня 1989 року відновлений в число студентів інституту. Наказ по інституту від 31.08.1989 року № 781/с.

Відрахований 24 червня 1992 року, як такий що закінчив інститут з місячною відпусткою з 01 по 31 липня 1992 року. Наказ по інституту від 24.06.1992 року № 544/с.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги Позивача щодо зарахування до його страхового стажу періоду навчання з 01.09.1986 року по 19.06.1992 року підлягають задоволенню частково, а саме з 01.09.1986 року по 03.07.1988 року та з 16.08.1989 року по 19.06.1992 року.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

В даному випадку Позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи.

На підставі п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення Відповідача про відмову Позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є протиправним, а тому суд вважає позовну вимогу про скасування цього рішення обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, яке полягає у визнанні протиправним та скасуванні прийнятого рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання Відповідача повторно розглянути заяву Позивача з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судового збору у розмірі 768,40 грн. на користь Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІНН НОМЕР_4 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області (85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, б. 13, код в ) про визнання протиправним та скасування рішення № 5893 від 29.11.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області № 5893 від 29.11.2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.11.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 27.08.1996 року по 30.06.2017 року на шахті Ордена Трудового Червоного Прапору шахті імені В.І. Леніна Макіївського виробничого об`єднання з добування вугілля «Макіїввугілля», та до загального страхового стажу періодів роботи з 20.11.1992 року по 19.04.1993 року на Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова, періоду проходження служби з 20.04.1993 року по 20.07.1994 року в УВС м. Макіївки, періоду навчання в Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.09.1986 року по 03.07.1988 року та з 16.08.1989 року по 19.06.1992 року, періоду проходження строкової військової служби з 04.07.1988 року по 15.08.1989 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський