Справа № 440/3277/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 р.Справа № 440/3277/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Зеленського В.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головне управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Супрун Є.Б., м. Полтава) від 31.10.2019 року (повний текст рішення складено 05.11.2019 р.) по справі №440/3277/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи" (надалі - ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи", Товариство) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми "Н" від 20.05.2019 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 211987,76 грн. за затримку реєстрації податкових накладних на 1 день.

В обґрунтування позовних вимог заявник вказує на обставини порушення його прав як добросовісного платника податків через безпідставне, як на його думку, нарахування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних, що сталося внаслідок неналежного адміністрування Державною фіскальною службою України сервісу електронного адміністрування податку на додану вартість (надалі - СЕА ПДВ), в той час як товариство своєчасно надсилало усі податкові накладні для їх реєстрації.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 20.05.2019 №.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи" (вул. Великотирнівська, 51, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, ) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 180 (три тисячі сто вісімдесят) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що юридична особа ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" (, Полтавська область, Карлівський район, м. Карлівка, вул. Великотирнівська, 51) зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.11.2011 за №1 000504 (а.с. 11-17). Товариство перебуває на податковому обліку з 14.11.2011, зареєстроване платником ПДВ 01.02.2015 (а.с. 105), основним видом діяльності якого за КВЕД є: 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві.

15.04.2019 посадовою особою ГУ ДФС у Полтавській області була проведена камеральна перевірка ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН за період з 01.03.2018 по 30.04.2018 та з 01.10.2018 по 30.11.2018, результати якої викладено в акті перевірки №18603/16-31-53-12-16/37845209 (а.с. 104-108).

Актом перевірки зафіксовано факти реєстрації позивачем податкових накладних в ЄРПН по взаємовідносинах з контрагентом-покупцем ТОВ ім. А.Л. Фисуна з порушенням строків, зокрема:

- податкова накладна від 30.03.2018 №334 на суму ПДВ 90 211,00 грн зареєстрована 16.04.2018 (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15.04.2018);

- податкова накладна від 31.10.2018 №348 на суму ПДВ 363 000,00 грн зареєстрована 16.11.2018 (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15.11.2018);

- податкова накладна від 29.10.2018 №349 на суму ПДВ 583 333,33 грн зареєстрована 16.11.2018 (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15.11.2018);

- податкова накладна від 29.10.2018 №350 на суму 583 333,33 грн зареєстрована 16.11.2018 (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15.11.2018);

- податкова накладна від 29.10.2018 №351 на суму ПДВ 500 000,00 грн зареєстрована 16.11.2018 (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15.11.2018).

За висновком перевірки ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" порушено приписи п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН:

- за березень 2018 року на суму ПДВ - 90 211,00 грн, в т.ч. до 15 календарних днів - на суму ПДВ 90 211,00 грн,

- за жовтень 2018 року на суму ПДВ - 2 029 666,66 грн, в т.ч. до 15 календарних днів - на суму ПДВ 2 029 666,66 грн.

Не погодившись із висновком перевірки, позивач подав до ГУ ДФС у Полтавській області свої заперечення до акта (а.с. 109-113).

16.05.2019 ГУ ДФС у Полтавській області своїм листом за №21892/10/16-31-12-01-34 надало відповідь на заперечення, якою порушення викладені в акті визнано правомірними, а акт перевірки таким, що відповідає вимогам чинного законодавства (а.с. 114-117).

На підставі висновків даного акту ГУ ДФС у Полтавській області було сформовано податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 №, яким до ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2 119 877,66 грн застосовано штраф у розмірі 10% від суми прострочення в розмірі 211 987,76 грн (а.с. 19).

Позивач оскаржив податкове повідомлення - рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

За наслідками розгляду скарги рішенням Державної фіскальної служби України від 29.07.2019 №36010/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 117-125).

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що позивач вчинив усі залежні від нього дії у встановлений ПК України строк та спосіб для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Проте реєстрація спірних податкових накладних з порушенням встановленого строку відбулася з незалежних від платника податків причин, що виключає відповідальність такого платника за несвоєчасну їх реєстрацію, як і можливість застосування за це штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Положеннями пункту 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, передбачені п.201.1 ст.201 ПК України, в тому числі: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до пп.201.2 ст.201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положеннями п.п.201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341) зі змінами та доповненнями (далі Порядок №1246).

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 Порядку №1246 цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Податкова накладна це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Положеннями пунктів 11-16 Порядку №1246 передбачено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Якщо платником податку надіслано для реєстрації кілька примірників однієї податкової накладної та/або розрахунку коригування, зареєстрованими вважаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, відомості яких внесені до Реєстру, та платнику податку надіслана відповідна квитанція.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №1246 операційний день це частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 8 Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі.

Пунктом 9 цього ж Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Системний правовий аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що у будь-якому випадку податковий орган зобов`язаний надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем як постачальником (продавцем) було виписано податкову накладну №334 від 30.03.2018 на загальну суму ПДВ 90211,00 грн., яку позивач 15.04.2018 р. направив до ДФС для реєстрації в ЄРПН.

Граничний термін реєстрації вищезазначених податкових накладних, з урахуванням приписів абз.14 п.201.10 ст.201 ПК України, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Тобто, до 15 квітня 2018 року.

Позивачем до матеріалів справи надано звіт від 15.04.2018 р. (18:43 год.) про направлення до Державної фіскальної служби податкової накладної №334 від 30.03.2018 р., в якому зазначено: результат контроля не містить помилок. (а.с.60). Крім того, відповідно скріншотів з програми «М.е.Dос», позивачем направлено податкову накладну №334 від 30.03.2018 р., тобто в межах операційного дня, який завершується об 20.00 год.

Однак, підтвердження факту реєстрації ДФС України даної податкової накладної позивач отримав лише наступного дня, про що свідчить Квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН від 16.04.2018 № (а.с. 61).

Аналогічно, позивач направляв для реєстрації до ЄРПН 15.11.2018 податкові накладні від 29.10.2018 №351, №350, №349 та від 31.10.2018 №348, про що свідчать відповідні повідомлення ДФС (а.с. 62-75).

Граничний термін реєстрації вищезазначених податкових накладних, з урахуванням приписів абз.14 п.201.10 ст.201 ПК України, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Тобто, до 15 листопада 2018 року.

Як було встановлено судом першої інстанції, що на електронному рахунку СЕА ПДВ у ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" було недостатньою сума реєстраційного ліміту, на яку Товариство має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, у зв`язку з чим до завершення відповідного операційного дня Товариством вживалися заходи з метою перевірки фактів реєстрації податкових накладних, за якими позивач є покупцем.

Так, відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою:

УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.

Тобто, позивач не міг збільшувати свій податковий кредит до моменту виникнення у нього податкового зобов`язання з ПДВ у співмірних розмірах

Так, ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" за допомогою програмного забезпечення "M.E.Doc" 15.11.2018 о 20:00 було відправлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №349 від 29.10.2018 на загальну суму 3 500 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 583 333,33 грн, №350 на загальну суму 3 500 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 583 333,33 грн, №351 від 29.10.2018 на загальну суму 3 000 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 500 000,00 грн, яка відправлена на реєстрацію 15.11.2018 о 20:03, а податкова накладна від 31.10.2018 №348 на загальну суму 2178000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 815 000,00 грн відправлена 15.11.2018 о 20:04.

Однак, підтвердження факту реєстрації ДФС України даної податкової накладної позивач отримав лише наступного дня, про що свідчить Квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в ЄРПН від 16.11.2018.

Позивач зазначає, що саме внаслідок неналежного адміністрування Державною фіскальною службою України СЕА ПДВ в частині незабезпечення Товариству своєчасного розрахунку реєстраційного ліміту протягом 15.11.2018, фактично створювались штучні перепони для реєстрації ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" податкових накладних, за якими позивач формував власний податковий кредит, як продавець, зокрема у взаємовідносинах з ПП "Бізон-тех 2006", ТОВ "АПК "Чорноземи Зіньківщини".

Тобто, позивачем не було отримано від контролюючого органу квитанції про прийняття/неприйняття податкових накладних у межах операційного дня. Даний факт не заперечується відповідачем.

Отже, позивач враховуючи положення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, якими передбачено, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних, мав обґрунтовані підстави вважати податкові накладні зареєстрованими саме 15.04.2018 р. та 15.11.2018 р. відповідно.

Колегія суддів зауважує, що у будь-якому випадку податковий орган зобов`язаний надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року по справі №809/1040/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що нездійснення реєстрації 15.04.2018 в Єдиному реєстрі податкової накладної № 334 та 15.11.2018 р. податкових накладних № 348, № 349, № 350, № 351 відбулось не з вини позивача. Позивачем вчинені всі необхідні дії для вчасної реєстрації вищезазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що у разі вчинення платником податку з метою своєчасної реєстрації податкової накладної всіх необхідних дій, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, то в такому разі відсутні підстави для застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.

Адже, оскільки позивачем вчасно, у встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України строки здійснені визначені цією статтею та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних дії з реєстрації податкових накладних, проте невчасна їх реєстрація у Єдиному реєстрі податкових накладних сталась не з вини позивача, то це не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, передбаченого у статті 120-1 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №806/832/17, від 22 листопада 2018 року по справі №813/815/18.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожному гарантовано право на свободу вираження поглядів та одержання інформації.

Зокрема, у рішенні Європейського Суду у справі "Леандер проти Швеції" від 26 березня 1987 року, серія А, № 116, § 74) зазначено, що свобода отримувати інформацію, про яку йдеться в пункті 2 статті 10 Конвенції, стосується передусім доступу до загальних джерел інформації і її основним призначенням є заборонити державі встановлювати будь-якій особі обмеження одержувати інформацію, яку інші особи бажають або можуть бажати повідомити цій особі.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми "Н" від 20.05.2019 № суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по даній справі відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по справі № 440/3277/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 04.02.2020 року