Справа № 1.380.2019.005283
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1.380.2019.005283

29 січня 2020 року

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.,

за участю:

представника позивача Шубака О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО» (місцезнаходження: 80640, Львівська область, Бродівський район, с.Пониковиця, урочище «Річки», 7, ) звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 8, ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими особами №ЛВ2014/462/АВ/ФС від 25.04.2019.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області проведено перевірку підприємства з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманими працівниками, за результатами якої складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 05.04.2019 №ЛВ2014/462/АВ, у якому зафіксовані порушення, а саме: вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015, ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці». При цьому, відповідач зазначає, що працівники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу. Вважає, що накладення на підприємство штрафу є безпідставним та неправомірним, жодних дій, які би становили склад будь-якого правопорушення, ними не допущено.

Ухвалою суду від 17.10.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.10.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

19.11.2019 за вх. №43208 на заперечення позовних вимог від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю, мотивуючи це тим, що ним повністю додержано передбачену чинним законодавством процедуру притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності. Так як під час інспекційного відвідування встановлено, що позивач допустив до роботи двох найманих працівників (неповнолітніх осіб) без укладання трудового договору та повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, чим порушив ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). На думку відповідача, постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами винесена у відповідності та з дотриманням вимог законодавства, якими врегульовано порядок притягнення до відповідальності за порушення законодавства про працю та процедуру проведення заходу державного контролю.

Інших заяв по суті справи сторони не подавали.

Ухвалою суду від 11.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач явку представника у судове засідання 29.01.2020 не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд встановив таке.

На підставі направлення №0759 від 03.04.2019 головними державними інспекторами праці з 04.04.2019 по 05.04.2019 проведено інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалістю робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків у Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО».

Під час перевірки інспекторами були виявлені факти порушення, зокрема, те, з яким не погоджується позивач:

- ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015 - трудові договори не укладено в письмовій формі ( у випадках встановлених ч.1 ст. 25 КЗпП України) додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з неповнолітнім. Працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу. Під час проведення інспекційного відвідування за виконанням трудової функції знаходилися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З наданих вказаними особами письмових пояснень з 'ясовано:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 . Працює на фірмі «СОЛО ЛЕГНО». Працює 4 дні з початку канікул. Жодних договорів наразі не підписував. Заробітна плата на рівні мінімальної за роботу підсобним працівником. Зазначене письмове пояснення надано ОСОБА_2 , 04.04.2019 о 13 год. 30хв., про що свідчить проставлений підпис на вказаному поясненні.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_2 . Працює на фірмі «СОЛО ЛЕГНО». На період канікул з початку тижня (01.04.2019), заробітна плата у розмірі мінімально за працю підсобного робітника. На разі жодних договорів не підписував, щодо надання послуг (робітничих робіт). Зазначене письмове пояснення надано ОСОБА_1 04.04.2019 об 13год 40хв., про що свідчить проставлений підпис на вказаному поясненні.

05.04.2019 обліковцем з реєстрації бухгалтерських даних ОСОБА_3 о 16 год. 40 хв. надано цивільно-правовий договір №04-01 від 01.04.2019, укладений ТзОВ «Соло Легно» в особі директора ОСОБА_4 з гр. ОСОБА_1 . Предметом цивільно-правового договору вказано складання пиломатеріалів (дошок) в кількості 12 метрів кубічних, вартість послуг 2000 грн.; цивільно-правовий договір №04-02 від 01.04.2019, укладений ТзОВ «Соло Легно» в особі директора ОСОБА_4 з гр. ОСОБА_2 . Предметом цивільно-правового договору - складання пиломатеріалів (дошок) в кількості 12 метрів кубічних, вартість послуг 2000грн;

- ч.1 ст. 115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці»: Заробітна плата працівникам Підприємства за першу половину січня 2019 року проведена до оплати 18.01.2019 - згідно із відомостей розподілу виплат в ПАТ «Приватбанк» №190118СТ747802 від 18.01.2019, за другу половину січня 2019року проведена до оплати №190205СТ029642 від 05.02.2019.Таким чином проміжок часу між виплатами становить більше 16 календарних днів визначених Законом. Про застосовані заходи відповідальності в частині цього порушення сторони не повідомили.

За результатами перевірки було складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ2014/462/АВ від 05.04.2019.

24.04.2019 начальником Головного управління Держпраці у Львівській, на підставі акта інспекційного відвідування прийнято постанову №ЛВ2014/462/АВ/ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО» у розмірі 250380,00грн. за порушення вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України, ПКМУ №413.

Не погоджуючись з винесеним приписом в частині та постановою відповідача про накладення штрафу, останній звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд при вирішенні спору застосовує такі норми законодавства.

Щодо процедури проведення перевірки у цьому спорі суд застосовує чинну на час виникнення спірних правових відносин між сторонами Постанову Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295).

Відповідно до п.9, пп.1 п.11 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Як видно з матеріалів справи, уповноваженою особою позивача є ОСОБА_4 ; особами у присутності яких здійснювалася перевірка - завгосп ТзОВ «СОЛО ЛЕГНО» ОСОБА_5 та обліковець з реєстрації бухгалтерських даних ТзОВ «СОЛО ЛЕГНО» ОСОБА_3 .

Відповідачем не надано суду доказів того, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці пред`явив уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Відповідач також не спростував твердження позивача, що завгосп ТзОВ «СОЛО ЛЕГНО» та обліковець з реєстрації бухгалтерських даних ТзОВ «СОЛО ЛЕГНО» не є уповноваженими особами позивача. Відтак, навіть припускаючи, що посвідчення було пред`явлено під час перевірки, однак особам, які не були уповноважені підприємством.

Зазначене суд оцінює як порушення процедури проведення перевірки, яке впливає на законність отримання відомостей під час такої перевірки.

Щодо суті правопорушення, встановленого відповідачем, суд застосовує такі норми законодавства.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, із змісту вказаної норми слідує, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст.902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст.208 ЦК. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Основною ознакою, що відрізняє відносини по наданню послуг відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Особа, котра надає послуги, й працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства.

Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

З аналізу наведених норм видно, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 88.05.2018 № 127/21595/16-ц, від 23.10.2019 у справі №806/2064/18; від 24.10.2019 у справі №160/8664/18.

З матеріалів справи видно, що 01.04.2019 між ТОВ «СОЛО ЛЕГНО» (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) укладено цивільно-правовий договір №04-02, в силу якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) з складання пило лісоматеріалів (дошок) в кількості 12 м. куб., а замовник зобов`язується виплатити винагороду в сумі 2000 грн. Договором визначено, що замовник не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг. Виконавець вправі залучати відповідних фахівців для якісного і своєчасного надання послуг (виконання робіт.) Факт надання послуг підтверджується Актом прийому-передачі послуг до цивільно-правового договору №04-02 від 15 квітня 2019 року, згідно з яким виконавець надав послуги на суму 2000 грн.

Винагорода за цивільно-правовим договором оплачена згідно з платіжним дорученням №1240 від 15.04.2019. Також ТОВ «СОЛО ЛЕГНО» сплачено податок з доходів фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок.

Такий самий договір укладено 01.04.2019 між ТОВ «СОЛО ЛЕГНО» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) цивільно-правовий договір №04-01, в силу якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) із складання пило лісоматеріалів (дошок) в кількості 12 м. куб., а замовник зобов`язується виплатити винагороду в сумі 2000грн. Договором визначено, що замовник не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг. Виконавець вправі залучати відповідних фахівців для якісного і своєчасного надання послуг (виконання робіт.) Факт надання послуг підтверджується Актом прийому-передачі послуг до цивільно-правового договору №04-01 від 15.04.2019, згідно з яким виконавець надав послуги на суму 2000грн.

Винагорода за цивільно-правовим договором оплачена згідно з платіжним дорученням №1240 від 15.04.2019. Також ТОВ «СОЛО ЛЕГНО» сплачено податок з доходів фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок.

Таким чином, суд звертає увагу, що в описаних цивільно-правових договорах зазначено:

- результат роботи, який повинен передати виконавець замовнику: скласти пиломатеріали;

- обсяг виконуваної роботи: пиломатеріали в кількості 12куб.м;

- зазначений результат роботи та його обсяг (об`єм, виражений в математичній величині) вказано в акті прийому наданих послуг;

- оплата виконаної роботи не мала систематичного характеру.

З огляду на вказане, обставини щодо наявності між ТОВ «СОЛО-ЛЕГНО» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 цивільно-правових відносин підтверджуються укладеними між ними цивільно-правовими договорами, змістом цих договорів, актами приймання-передачі наданих послуг (виконаної роботи), платіжними дорученнями про оплату послуг.

Водночас, вищевказані обставини виключають наявність між ТОВ «СОЛО-ЛЕГНО» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 трудових відносин із підпорядкуванням останніх внутрішньому трудовому розпорядку роботодавця, що ставиться у вину йому.

Суд також критично оцінює дії працівників відповідача щодо відібрання пояснень від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки такі взяті у неповнолітніх осіб, без участі законних представників. Під час написання пояснень, вказані особи, зважаючи на вік, відсутність спеціальної освіти, не могли розуміти різниці між трудовим та цивільно-правовим договором. Той факт, що зазначені особи є неповнолітніми, сторонами не заперечується та підтверджується доказами, що є у справі.

Щодо покликання представника відповідача Злої А.О. у судовому засіданні 15.01.2020 на те, що неповновлітні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 працювали вантажниками, то таке суд до уваги не бере, як безпідставне, оскільки в жодних документах відповідача не зафіксовано, що неповнолітні виконували трудову функцію саме «вантажника».

Суд також критично оцінює покликання представника відповідача Злої А .О. у судовому засіданні 15.01.2020 на те, що перенесення 12куб.м пиломатеріалів неповнолітніми, порушує права дітей, з огляду на те, що, по-перше, договором не було передбачено, що такий обсяг пиломатеріалів повинен бути перенесений особою одночасно, по-друге, відповідно до умов договорів виконавець міг залучати інших осіб для виконання визначеної договором роботи за власний кошт, по-третє, позивач не притягався до відповідальності за порушення законодавства про охорону праці.

Інших доказів представник відповідача на обґрунтування своїх заперечень суду не надала.

При ухваленні рішення у цій справі суд також бере до уваги постанову Бродівського районного суду у Львівській області від 31.07.2019 у справі №439/976/19, відповідно до якої щодо директора ТзОВ «СОЛО ЛЕГНО» закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, а саме щодо недодержання письмової форми при укладенні трудового договору з неповнолітнім.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність порушення з боку позивача вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

Викладені обставини виключають можливість притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про працю, оскільки факт допуску працівників до роботи без укладення трудового договору відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Львівській області .

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ2014/462/АВ/ФС від 25.04.2019 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО» штрафу у сумі 250380,00грн.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: пл.Міцкевича, 8, м. Львів, 79005, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛО ЛЕГНО» (місцезнаходження: 80640, Львівська область, Бродівський район, с.Пониковиця, урочище «Річки», 7, ) судовий збір в сумі 3755 (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять)грн.70коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 03.02.2020.

Суддя Лунь З.І.