Справа № 400/3473/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2020 р. № 400/3473/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , АДРЕСА_2
до відповідача:Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради, вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213
про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивач 1) та ОСОБА_2 (позивач 2), в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулися з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради про: визнання протиправною відмови у встановленні ОСОБА_2 , її неповнолітнім дітям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_1 статусу осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" члена сім`ї загиблого військовослужбовця; зобов`язання повторно розглянути заяви від 19.07.2019 р. і від 30.10.2019 р., встановити дружині загиблого ОСОБА_2 , її неповнолітнім дітям ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , матері загиблого ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та видати "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що їхній чоловік, батько та син відповідно загинув під час виконання обов`язків військової служби, а відповідач протиправно відмовив у встановленні статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

12.12.2019 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно витягу з протоколу засідання ВЛК Південного регіону, ОСОБА_5 отримав поранення, яке призвело до смерті, в результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби. Таким чином, формулювання причинного зв`язку смерті трактується як таке, що одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення, що стало підставою для відмови надання позивачам відповідного статусу.

За клопотанням позивача 2 справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_5 є чоловіком ОСОБА_2 , батьком малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також сином ОСОБА_1 (а. с. 23-30).

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 23.11.2016 р. № 266-РС ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги військової частини польова пошта В35000, а наказом т.в.о. командира військової частини польова пошта В35000 від 01.12.2016 р. № 296 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта В35000 (а. с. 10).

За час військової служби ОСОБА_5 приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується відповідною довідкою (а. с. 21). Мав статус учасника бойових дій (а. с. 20).

Згідно з наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2018 р. № 294 ОСОБА_5 прибув з щорічної основної відпустки до складу сил засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони 22.11.2018 р. (а. с. 12-14).

25.11.2018 р. ОСОБА_5 загинув (а. с. 22).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону від 13.03.2019 р. № 90 поранення ОСОБА_5 , яке призвело до смерті, одержане в результаті нещасного випадку та пов`язане з проходженням військової служби (а. с. 19).

19.07.2019 р. ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни (а. с. 8).

ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою 30.10.2019 р.

Листами від 24.07.2019 р. і від 30.10.2019 р. відповідач відмовив у наданні такого статусу, посилаючись на те, що поранення, яке призвело до смерті, пов`язане з проходженням військової служби, а не з її виконанням (а. с. 9, 44).

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон № 3551) та Порядком надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 р. № 740 (далі Порядок № 740).

Пунктом 1 статті 10 Закону № 3551 визначено коло осіб, на яких поширюється чинність цього Закону, зокрема, сім`ї військовослужбовців Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (абзац 8 п. 1 ст. 10).

Згідно з абзацом 16 п. 1 ст. 10 Закону № 3551 до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Пільги особам, на яких поширюється дія Закону № 3551, встановлені ст. 15 цього ж Закону.

Відповідно до п. 4 Порядку № 740 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) підставою для надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону є:

- свідоцтво про смерть (копія) або повідомлення про загибель особи;

- документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, і загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

- постанова штатної військово-лікарської комісії відповідного військового формування.

Таким чином, обов`язковою умовою абзацу 8 п. 1 ст. 10 Закону № 3551 є безпосередня участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; загибель внаслідок поранення під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Матеріалами справи підтверджено, що поранення ОСОБА_5 , яке стало причиною його смерті, отримане під час його безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Під час отримання поранення ОСОБА_5 виконував військовий обов`язок та перебував безпосередньо в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Враховуючи викладене, відмову відповідача у встановленні позивачам статусу осіб, на яких поширюється дія Закону № 3551, суд визнає протиправною. Обґрунтованою також є вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивачів від 19.07.2019 р. і від 30.10.2019 р.

Що стосується вимог про зобов`язання встановити позивачам статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та видати посвідчення "Члена сім`ї загиблого", суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку № 740 рішення про встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, приймається структурними підрозділами місцевих держадміністрацій з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання у місячний строк з дати подання документів.

Згідно з ч. 13 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 р. № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (далі - посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.

Пунктом 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 р. № 302, встановлено, що особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання встановити позивачам статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та видати посвідчення "Члена сім`ї загиблого", з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачі надали квитанції про сплату судового збору в розмірі по 768,40 грн, відтак стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає по 384,20 грн на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 03194559) про визнання протиправною відмови у встановленні статусу осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" члена сім`ї загиблого військовослужбовця; зобов`язання повторно розглянути заяви від 19.07.2019 р. і від 30.10.2019 р., встановити статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та видати "Посвідчення члена сім`ї загиблого" задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову у встановленні ОСОБА_2 , її неповнолітнім дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_1 статусу осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 19.07.2019 р. про встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, з урахуванням висновків суду.

4. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2019 р. про встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, з урахуванням висновків суду.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 03194559) судовий збір у сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 03194559) судовий збір у сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 05.02.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська