Справа № 280/3519/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3519/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року (головуючий суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі

за позовом Державної служби геології та надр України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник-2007"

про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, -

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі Позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник-2007» (далі Відповідач), в якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами №5125 від 28.01.2010, наданого Відповідачу.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив, що Відповідачем не допущено посадових осіб Держгеонадра до проведення перевірки на підставі відповідного наказу, що є порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, у зв`язку із чим складено акт про недопущення до перевірки. На підставі зазначеного акта складено припис та надано Відповідачу строк для усунення порушень у сфері надрокористування, але дані порушення не були усунуті порушення. На думку Позивача, виявлені порушення умов користування ділянками надр, передбачених спеціальним дозволом, та невиконання Позивачем вимог припису є підставою для анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.125-129).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що шкідливі наслідки від неподання надрокористувачем щорічної звітності не є співмірними із застосуванням до такого надрокористувача санкцій у вигляді припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами, у зв`язку з чим за умови порушення Відповідачем лише порядку подання щорічної звітності вручання в право Відповідача на мирне володіння своїм майном не буде пропорційним. Оскільки посадовими особами Держгеонадра перевірка не проводилась у зв`язку з недопущенням суб`єктом господарювання до такої перевірки, Позивач не може посилатися на порушення ТОВ «Будівельник-2007» законодавства про надрокористування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що всупереч вимогам Закону №877-V, Відповідачем було відмовлено посадовим особам Позивача у проведенні перевірки. Також Відповідач у встановлений строк не виконав порушення, зазначені у приписі від 14 березня 2018 року.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини справи, обставини справи доведені, висновки суду відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Позивач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання представника не направив, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Держгеонадра видано ТОВ «Будівельник-2007» спеціальний дозвіл на користування надрами від 28.01.2010 №5125 на видобування руд марганцю; відомості про ділянку надр, що надається у користування: Велико-Токмацьке родовище Північна ділянка (у межах шахти №3, №5).

До вищевказаного спеціального дозволу на користування надрами, між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та ТОВ «Будівельник-2007» укладено Угоду про умови користування надрами №5125 від 28.01.2010, предметом якої є - просторово обмежена ділянка надр визначена кутовими точками із зазначеними у дозволі координатами та яка надається у користування з метою видобування.

Відповідно до пункту 1 статті 1 зазначеної Угоди сторони визнають, що угода про умови користування надрами є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, який регулює і конкретизує передбаченні чинним законодавством України та дозволом технічні, технологічні, організаційні, фінансові, економічні, соціальні, екологічні аспекти користування надрам.

У 2012 році між Держгеонадра та ТОВ «Будівельник-2007» укладено додаткову угоду №1 до угоди про умови користування надрами від 28.01.2010 №5125, у якій сторони дійшли згоди щодо викладення пункту 1 статті 4 - «Істотні умови користування ділянкою надр» в новій редакції.

Наказом Держгеонадра від 28.11.2017 №523 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держгеонадрою на 2018 рік.

Наказом Держгеонадра від 22.02.2018 №69 затверджено план проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у березні 2018 року.

Позивач направив на адресу Відповідача повідомлення №3083/03/14-18 від 22.02.2018 про проведення планової перевірки у строк з 12 по 23 березня 2018 року, яке отримано Відповідачем 15.03.2018.

05.03.2018 складено направлення на проведення перевірки №2/5125-3, видане посадовим особам Позивача для проведення у строк з 12 по 23 березня 2018 року планової перевірки вимог законодавства у сфері надрокористування ТОВ «Будівельник-2007».

Зважаючи те, що Відповідач не допустив посадових осіб Держгеонадра до перевірки, Позивачем складено Акт перевірки №2/5125-3 від 12.03.2018 про недопущення до перевірки.

12.03.2018 за вих.№02/03 Відповідач надав письмові пояснення до Акту перевірки №2/5125-3 від 12.03.2018 про недопущення до перевірки, у яких пояснив причини відмови у проведенні перевірки, зокрема:

- ненадання контролюючим органом законних підстав для проведення перевірки, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено до 31.12.2018 мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;

- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

- ТОВ «Будівельник-2007» не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

- на власному офіційному веб-сайті контролюючого органу не було знайдено затверджену та оприлюднену уніфіковану форму акту, в якому передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

У зв`язку з відмовою ТОВ «Будівельник-2007» у проведені перевірки, Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра складено припис №2/5125-3 від 14.03.2018, яким Відповідача зобов`язано у строк до 16.04.2018 надати копії документів щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, а саме:

- відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами та матеріали про виконання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами - порушення абзацу 1 статті 19 Кодексу України про надра;

- відсутня Угода про умови користування надрами, яка містить програму робіт та матеріали про виконання угоди про умови користування надрами - порушення підпункту 5 частини 2 статті 24 Кодексу України про надра;

- відсутній проект розробки родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку - порушення абзацу 2 статті 51 Кодексу України про надра;

- відсутній план розвитку гірничих робіт на поточний рік, погоджений в установленому порядку - порушення абзацу 2 статті 51 Кодексу України про надра;

- відсутні документи, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користуванням надрами - порушення статті 18 Кодексу України про надра;

- відсутній Акт про надання гірничого відводу - порушення статті 19 Кодексу України про надра;

- відсутній Акт про передачу розвіданого родовища для промислового освоєння - порушення статті 40 Кодексу України про надра;

- відсутнє геологічне обслуговування та первинна геологічна документація - порушення підпункту 2 частини 1 статті 53 Кодексу України про надра;

- відсутнє маркшейдерське обслуговування та маркшейдерська документація - порушення підпункту 2 частини 1 статті 53 Кодексу України про надра;

- відсутній протокол ДКЗ України та не виконуються рекомендації ДКЗ України - порушення підпункту 5 частини 2 статті 24 Кодексу України про надра; (а.с.77,78).

У зв`язку з неподанням матеріалів на підтвердження усунення порушень, зазначених у приписі №2/5125-3 від 14.03.2018, Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра на ім`я директора Департаменту державного геологічного контролю подання від 19.04.2018 №386-14/03 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5125 від 28.01.2010.

Наказом Держгеонадра від 26.04.2018 №141 у зв`язку з порушенням надрокористувачами особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині надання звітних балансів запасів корисних копалин за формами 5-гр, 6-гр, 7-гр, за 2017 рік зупинено дії спеціальних дозволів на користування надрами зокрема, ТОВ «Будівельник-2007» дозвіл від 28.01.2010 №5125. Відповідно до Додатку 1 до зазначеного наказу підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Будівельник-2007» стало порушення Відповідачем вимог п.3 ст.53 Кодексу України про надра.

Листом від 08.05.2018 Позивач повідомив Відповідача про зупинення дії спеціального дозволу та про надання десятиденного строку для усунення поршень, що стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 28.01.2010 №5125.

У подальшому Наказом Держгеонадра «Про зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами» від 15.05.2018 №172 внесено зміни до наказу Держгеонадра від 26.04.2018 №141 в частині доповнення підстав для зупинення дії дозволу на користування надрами від 28.01.2010 №5125, надрокористувачу надано 30 календарних днів для усунення порушень. Відповідно до Додатку №1 до зазначеного наказу підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Будівельник-2007» стало порушення Відповідачем вимог п.3 ст.53 Кодексу України про надра, абз.3 ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

23.05.2018 Держгеонадра направила на адресу ТОВ «Будівельник-2007» повідомлення №8954/03/14-18, згідно з яким доведено до відома Відповідача про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5124 від 28.01.2010 у зв`язку з невиконанням припису Південного міжрегіонального відділу Держгеонадра. Також повідомлено про внесення вищенаведених змін до наказу від 26.04.2018 №141 та про надання 30-денного строку для усунення порушень. Вказане повідомлення отримано Відповідачем 05.06.2018.

У зв`язку з не усуненням Відповідачем причин зупинення дії спеціального дозволу користування надрами №5125 від 28.01.2010, Позивач направив на адресу ТОВ «Будівельник-2007» лист від 19.03.2019 №5144/03/14-19 з проханням надати у 15 денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно зі спеціальним дозволом на користування надрами №5125 від 28.01.2010.

Листом від 17.04.2019 №9114/02/14-19 Відповідач повідомив про незгоду на припинення права користування надрами.

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5125 від 28.01.2010, посилаючись на пункт 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, відповідно до якого право користування надрами припиняється в разі порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

При цьому, Позивачем зазначено про обов`язок суб`єкта господарювання, передбачений частиною 1 статті 11 Закону №877-V під час здійснення державного нагляду (контролю) допускати посадових осіб до здійснення заходів державного нагляду; виконувати вимоги органу державного нагляду щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Отже, Позивач вважає, що недопуск посадових осіб Держгеонадра до планової перевірки, а також невиконання вимог припису, яким зобов`язано Відповідача у встановлений строк надати Позивачу певні документи, є порушенням умов Угоди про умови користування надрами від 28.01.2010 №5125, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу, та законодавства у сфері надрокористування, являються підставою для анулювання дозволу.

Повноваження Держгеонадра у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок 615).

Так, статтею 15 Кодексу України про надра встановлено (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина 1 статті 19 Кодексу України про надра).

Зі змісту частини 2 статті 24 Кодексу України про надра слідує, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до пункту 22 Порядку №615 (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

- порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

- виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

- невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Системний аналіз наведених правових норм вказує, що Держгеонадра уповноважена здійснювати геологічний контроль суб`єктів господарювання з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. При цьому, Держгеонадра України може зупинити дію спеціального дозволу, у тому числі за поданням відповідного центрального органу виконавчої влади.

Пунктом 23 Порядку №615 визначено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра, та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно з абзацами 5-7 частини 7 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Зі змісту вищенаведених норм вбачається, що право користування надрами припиняється органом, який надав ділянку надр у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору Відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припинити право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку шляхом звернення до адміністративного суду з позовом про анулювання документа дозвільного характеру.

Судом встановлено, що Відповідач не погоджується з анулюванням спеціального дозволу, із чого вбачається наявність підстав для вирішення даного питання у судовому порядку.

Суд зазначає, що статтею 4 Угоди №5125 від 28.01.2010 про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, визначено істотні умови користування ділянкою надр.

Крім того, відповідно до статті 10 «Інформування Сторін, щорічна звітність» Угоди №5125 від 28.01.2010 про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, обумовлено, крім іншого, обов`язок надрокористувача в установленому порядку подавати до ДНВП «Геоінформ України» щорічні звіти відповідно до форми державно статистичної звітності 5-гр.

З позовної заяви встановлено, що саме неподання Відповідачем щорічних звітів до ДНВП «Геоінформ України» та подальше невиконання припису про усунення порушень законодавства в сфері надрокористування зумовило звернення до суду з позовом, оскільки Позивач вважає, що вищезазначене свідчить про порушення Відповідачем інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Разом з тим, що поняття «надра» та «ділянка надр» не є тотожними, адже відповідно до статті 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

В свою чергу відповідно до частини 2 статті 18 Кодексу України про надра земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Також частиною 1 статті 19 Кодекс України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Вищенаведене дозволяє дійти висновку, що користування надрами здійснюється на земельній ділянці, вимоги щодо користування якою визначаються спеціальним дозволом.

Таким чином, визначена пунктом 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра підстава для припинення права користування надрами в разі порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр, передбачає саме порушення умов користування земельною ділянкою для користування надрами, що встановлені статтею 4 Угоди про умови користування надрами, а не порушення порядку інформування сторін та/або порядку подання щорічної звітності.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини для цілей застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняттям «майно» охоплюється, крім іншого, інше «майно», що «становить економічну цінність», зокрема, необхідні для здійснення підприємницької діяльності дозволи чи ліцензії (cправа «Тре Тракторер Актіболаґ» проти Швеції» (Tre Traktцrer Aktiebolag v. Sweden), рішення від 7 липня 1989 року, серія A, № 159).

Отже, анулювання спеціального дозволу на користування надрами є втручанням в право Відповідача мирно володіти своїм майном.

У п.169 рішення «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) від 23 січня 2014 року Суд нагадав, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

З огляду на викладене, шкідливі наслідки від неподання надрокористувачем щорічної звітності не є співмірними із застосуванням до такого надрокористувача санкцій у вигляді припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами, у зв`язку з чим за умови порушення Відповідачем лише порядку подання щорічної звітності втручання в право Відповідача на мирне володіння своїм майном не буде пропорційним.

Щодо невиконання вимог припису про усунення виявлених порушень судом встановлено, що припис Держгеонадра від 14.03.2018 №2/5125-3 оскаржений Відповідачем у судовому порядку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.08.2019 по справі №808/1929/18, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019, визнано протиправним та скасовано вказаний припис.

З огляду на вищезазначене, безпідставними є доводи Позивача про порушення Відповідачем вимог законодавства у сфері надрокористування, зафіксованих у приписі від 14.03.2018 №2/5125-3, оскільки даний припис визнаний протиправним та скасований судовим рішенням, яке набрало законної сили.

На цій підставі суд дійшов висновку, що виявлення порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства можливе лише в ході здійснення заходу державного нагляду. При цьому, оскільки посадовими особами Держгеонадра перевірка не проводилась у зв`язку з недопущенням суб`єктом господарювання до такої перевірки, Позивач не може посилатися на порушення ТОВ «Будівельник-2007» законодавства про надрокористування.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №816/1481/17 (провадження №К/9901/57179/18).

Таким чином, враховуючи, що припис 14.03.2018 №2/5125-3 визнаний протиправним та скасований рішенням суду, яке набрало законної сили, посилання Позивача на зазначені у цьому документі порушення як на підставу для анулювання спеціального дозволу є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 23 жовтня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі №280/3519/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 05 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова