Справа № 540/2139/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2139/19
10 год.20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представників позивача - Колганової Ю.М., Ярмощук К.С.,

представників відповідача - Оперчук О.О., Лонської А.А., Пізнюра М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску,

встановив:

Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (далі позивач, ТЕЦ) звернулось з позовною заявою до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.10.2019 р., просить: визнати протиправними та скасувати:

1. податкові повідомлення-рішення від 09.08.2019 р.:

- № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2966952 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2737677 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 684419,25 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з земельного податку в сумі 1040370,37 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 260092,59 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 810 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 852833,99 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з військового збору в сумі 67,50 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24747,94 грн.;

- № про штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 510 грн.

2. рішення від 09.08.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 1003296,30 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувані рішення винесені без урахування дійсних обставин господарської діяльності позивача. Так, господарські операції з МПП "Н. ОСОБА_1 І." щодо придбання товарно-матеріальних цінностей та з ТОВ "Нові енергетичні системи" щодо придбання ремонтних робіт підтверджено первинними документами, які були надані до перевірки. Крім того, ані рішення № про застосування штрафних санкцій, ані акт перевірки не містять розшифровки яким саме чином відповідачем розраховано ЄСВ у сумі 1003296,30 грн., які саме суми ЄСВ і за який період були несвоєчасно сплачені підприємством та яку саме ставку штрафу застосовано. Зазначає, що акт перевірки складено з порушеннями, оскільки висновки ґрунтуються на припущеннях, листі Держаудитслужби та акта перевірки Держаудитслужби від 26.02.2019 р. без перевірки інформації та дослідження первинної документації підприємства.

Ухвалою від 15.10.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 06.11.2019 р. о 10:00 год.

24.10.2019 р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою від 06.11.2019 р. за клопотаннями представників сторін відкладено підготовче засідання на 06.12.2019 р. об 11:00 год.

15.11.2019 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволення. Свою позицію обґрунтовує тим, що за результатами документальної планової виїзної перевірки АТ "Херсонська ТЕЦ" виявлено ряд порушень, а тому складено податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскаржувані рішення вважає такими, що прийняті у відповідності до податкового законодавства, а тому скасуванню не підлягають.

Ухвалою від 06.12.2019 р. задоволено клопотання представників сторін та продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів, відкладено підготовче засідання до 18.12.2019 р. о 14:00 год.

18.12.2019 р. від позивача надійшла заява, відповідно до якої просить зменшити позовні вимоги, виключивши п.4 щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.2019 р. № про донарахування податкового зобов`язання з земельного податку в сумі 1040370,37 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 260092,59 грн.

Ухвалою від 18.12.2019 р. закрито підготовче провадження, призначено справу судового розгляду по суті на 15.01.2020 р. о 15:00 год.

У судовому засіданні, призначеному на 15.01.2020 р. оголошено перерву до 17.01.2020 р. о 15:00 год.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представники відповідача заперечували проти позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ (далі - ПК України), плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 10.05.2019 р. № 625, уповноваженими особами ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі у період з 27.05.2019 р. по 02.07.2019 р. проведено планову виїзну документальну перевірку Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2017 р. по 31.03.2019 р., валютного законодавства за період з 01.07.2017 р. по 31.03.2019 р., своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору за період з 01.07.2017 р. по 31.03.2019 р., іншого законодавства з 01.07.2017 р. по 31.03.2019 р. За результатами перевірки складено акт від 09.07.2019 р. № 96/21-22-14-01/00131771 (далі акт № 96).

Перевіркою встановлено порушення:

1) п.п.44.1, 44.2 44.3 ст.44, п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.138.2, п.138.3 ст.138, пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 ПК України, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ, МСБО 18 "Дохід" глави 22 розділу 4 "Дохід" МСФЗ; МСБО 16 "Основні засоби" глави 12, МСБО 19 "Виплати працівникам" глави 18, МСБО 38 "Нематеріальні активи", глави 14 розділу 3 "Активи, зобов`язання та інструменти капіталу" МСФЗ, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування на загальну сумі 2966952 грн., у тому числі II півріччя 2017 року на суму 1863208 грн., 2018 рік на суму 2869141 грн., І квартал 2019 року - 2966952 грн.;

2) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. "в" п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати на загальну суму 2737677 грн. в тому числі: за листопад 2017 року у сумі 237812 грн., за грудень 2017 у сумі 264572 грн., за січень 2018 року у сумі 8753 грн., за лютий 2018 року у сумі 7284 грн., за вересень 2018 року у сумі 9202 грн., за жовтень 2018 року у сумі 4020 грн., за листопад 2018 року у сумі 694093 грн., за грудень 2018 року у сумі 499573 грн., за січень 2019 року у сумі 783613 грн., за лютий 2019 року у сумі 228755 грн.;

3) пп.271.1.1, п.271.1 ст.271 та п.286.1 ст.286 ПК України, в результаті чого занижена плата за землю у сумі 1040370,37 грн., у т.ч.: II півріччя 2017 року - 251507,67 грн., 2018 рік - 788862,70 грн.;

4) пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, у результаті чого не в повному обсязі перераховано податок на доходи фізичних осіб до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу та несвоєчасно перераховано до бюджету податок у строки, встановлені для місячного періоду, коли оподатковуваний дохід нарахований, але не виплачений платнику податку на загальну суму на загальну суму 5231426,61 грн., а саме по періодах: за серпень 2018 року у суму 693543,18 грн..; за вересень 2018 року у сумі 1399285,11 грн.; за жовтень 2018 року у сумі 1807500,05 грн.; за листопад 2018 року у сумі 1283183,39 грн..; за грудень 2018 року у сумі 47914,88 грн.;

Пеня за порушення строків сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб не нараховується, так як податок до бюджету сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за граничним терміном сплати податку (пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України);

5) пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, у результаті чого не в повному обсязі перераховано військовий збір до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу та несвоєчасно перераховано до бюджету збір у встановлені для місячного періоду, коли оподатковуваний дохід нарахований виплачений платнику податку на загальну суму на загальну суму 247141,86 грн., а саме по періодах: за вересень 2018 року у сумі 57653,07 грн.; за жовтень 2018 року у сумі 91949,19 грн.; за листопад 2018 року у сумі 97539,60 грн..;

Пеня за порушення строків сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб не нараховується, так як податок до бюджету сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за граничним терміном сплати податку (пп. 129.1.3 п. 129.1 ст.129 ПК України).

6) пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України, у результаті чого, не визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податку доходів за період, що перевірявся, всього у сумі 810 грн.;

7) пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.1.2, пп.1.4, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у результаті чого, не визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період, що перевірявся, всього у сумі 67,50 грн.

8) пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, в результаті чого за 3-4 квартал 2017 року, не відображено загальну суму нарахованого (виплаченого) доходу фізичній особі, як додаткове благо.

9) ч.8., ч.11 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-УІ - несплата (неперерахування) або несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 1003296,30 грн.

У зв`язку з виявленими порушеннями податкового законодавства та на підстав акт перевірки від 09.07.2019 р. № 96/21-22-14-01/00131771 контролюючим органом сформовано:

2. податкові повідомлення-рішення від 09.08.2019 р.:

- № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2966952 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2737677 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 684419,25 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з земельного податку в сумі 1040370,37 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 260092,59 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 810 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 852833,99 грн.;

- № про донарахування податкового зобов`язання з військового збору в сумі 67,50 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24747,94 грн.;

- № про штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 510 грн.

2. рішення від 09.08.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 1003296,30 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, проте рішеннями ДФС України від 23.09.2019 р. № 2773/6/99-00-08-06-01 та від 10.10.2019 р. № 5074/6/99-00-08-05-01 скаргу залишено без розгляду.

Позивач не погоджується з висновками про порушення ним податкового законодавства, тому вважає вищевказані податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій протиправними та просить їх скасувати.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

09.08.2019 р. начальником ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі І.В.Клим розглянувши матеріали перевірки від 09.07.2019 р. № 96/21-22-14-01/00131771 ТОВ "Херсонська ТЕЦ" з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якою виявлено порушення ч.8, ч.11 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на підставі п.3 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вирішено застосувати до підприємства штрафні санкції у розмірі 1003296,30 грн.

Положеннями п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі Закон № 2464) визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1. ч.2 ст.6 Закону № 2464).

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону № 2464 8. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Заходи впливу та стягнення передбачені статтею 25 Закону № 2464.

Так, відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону № 2464, на яку посилається відповідач при винесенні рішення від 09.08.2019 р. № , орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Разом з тим під час перевірки відповідачем встановлено, що період з 01.07.2017 р. по 31.03.2019 р. АТ "Херсонська ТЕЦ" несвоєчасно сплатила суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тобто штрафні санкції мали б обраховуватись сгідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464.

Крім того, як до акта перевірки, так і до суду надано розрахунок штрафних санкцій по єдиному внеску за період з 03.01.2019 р. по 31.03.2019 р. В той же час згідно з актом перевірки несвоєчасна сплата єдиного внеску АТ "Херсонська ТЕЦ" відбувалася з 01.07.2017 р., проте розрахунку штрафних санкцій по єдиному внеску за період з 01.07.2017 р. по 31.12.2018 р. до суду не надано, що позбавляє можливості відслідкувати алгоритм нарахування штрафних санкцій. Відсутній такий розрахунок і у акті перевірки та додатках до нього.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про протиправність рішення від 09.08.2019 р. № , а відтак воно підлягає скасуванню.

Щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 09.08.2019 р. № , № .

Як вбачається з акта № 96, контролюючий орган встановив наступні порушення АТ "Херсонська ТЕЦ": п.п.44.1, 44.2 44.3 ст.44, п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.138.2, п.138.3 ст.138, пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 ПК України, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ, МСБО 18 "Дохід" глави 22 розділу 4 "Дохід" МСФЗ; МСБО 16 "Основні засоби" глави 12, МСБО 19 "Виплати працівникам" глави 18, МСБО 38 "Нематеріальні активи", глави 14 розділу 3 "Активи, зобов`язання та інструменти капіталу" МСФЗ; п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. "в" п.200.4 ст.200 ПК України.

Висновки про збільшення доходу на 1935022 грн. (у т.ч. за II півріччя 2017 року 1711968 грн., за 2018 рік 223054 грн.) та зменшення податкового кредит з ПДВ на 481702 грн. (у т.ч. серпень 2017 року - 247397,40 грн., вересень 2017 року - 93505,30 грн., жовтень 2017 року - 93505,30 грн., грудень 2017 року 47294 грн.) зроблені відповідачем у зв`язку з визнанням нереальними господарських операцій з МПП "Н.В.І." щодо постачання арматури трубопровідної: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої в асортименті. Перевіркою встановлено, МПП "Н. ОСОБА_1 І." не є власником транспортних засобів, на яких здійснено транспортування товару, ТТН мають недоліки.

Згідно даним Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) МПП "Н ОСОБА_2 І." за період: січень 2015 року - вересень 2018 року задокументовано придбання засувок та клапанів від контрагентів: ТОВ "Експертбілд" (40421788), ТОВ "Дарджест" (41333733), ФОП Трашков ( НОМЕР_1 ) (який придбаває товар від ТОВ "Альт стандарт", ТОВ "Асгард охорона", ТОВ "Охорона гуард", ТОВ "Брісг торг"), які в придбані декларують - курку та її частки, косметичну продукцію, мобільні телефони, цигарки, продукти харчування, матраци, світильники, шини та інше, що не відповідає задекларованим податковим зобов`язанням з реалізації товарів - засувок, клапанів на адресу МПП "Н.В.І.".

Крім того, висновки щодо завищення податкового кредиту з ПДВ на 1963587 грн. зроблені контролюючим органом у зв`язку з визнанням неможливості виконання ТОВ "Нові енергетичні системи" в адресу АТ "Херсонська ТЕЦ" робіт по капітальному ремонту теплової ізоляції тепломагістралі № 7 від будівлі "старого" адмінкорпусу ТЕЦ до ТК 701 по вул.Кримська; по ремонту теплових мереж АТ "Херсонська ТЕЦ"; капітальний ремонт теплової ізоляції тепломагістралі № 1 від ТЕЦ до Епіцентру по вул.Бериславське шосе за лютий 2019 року.

На стр.56 акта № 96 містяться наступні висновки "Відсутність у ТОВ "Нові енергетичні системи" необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через:

- відсутність працівників у ТОВ "Нові енергетичні системи";

- відсутність залучення фізичних осіб за договорами ЦПХ;

- відсутність залучення інших субпідрядників для виконання ремонтних робіт;

- відсутності матеріально-технічного забезпечення для виконання таких робіт

та інше, свідчить про нереальність здійснення господарських операцій ТОВ "Нові енергетичні системи" для АТ "Херсонська ТЕЦ".

Представник позивача заперечує проти вказаних порушень та вважає, що надані до перевірки первинні документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій з МПП "Н.В.І." та ТОВ "Нові енергетичні системи".

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 р. (надалі ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Приписами п.198.1 ст.198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З метою здійснення господарської діяльності позиваче з МПП "Н.В.І." 22.08.2017 р. укладено договір про закупівлю товару № 195.

Згідно з п.1.1 договору постачальник (МПП "Н.В.І.") зобов`язується поставити і передати у власність покупцю (АТ "Херсонська ТЕЦ") арматуру трубопровідну: крани, вентелі, клапани та подібні пристрої в асортименті, згідно із Специфікцією, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та здійснити його оплату на умовах даного договору.

Ціна договору згідно з Специфікацією становить: без ПДВ 2640753,50 грн., ПДВ 528150,70 грн., ціна з ПДВ 3168904,20 грн. Ціна товару включає вартість його доставки до місця поставки товару, зазначеного в п.5.2 даного договору, вартість тари, упаковки, маркування та всі інші можливі витрати постачальника, пов`язані з укладанням та виконанням цього договору (п.4.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору товар вважається поставленим в момент підписання акту (або накладної). Умови поставки DDP склад покупця (73036, м.Херсон, Бериславське шосе, 1).

Разом з товаром постачальник зобов`язаний надати покупцю такі документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну (п.5.3 договору).

На виконання умов договору МПП ОСОБА_3 ." поставлено АТ "Херсонська ТЕЦ" тавар (зсувки та клапани) на загальну суму 2890212 грн., в тому числі ПДВ 481702 грн., а саме: за серпень 2017 року на суму 332838 грн., у т.ч. ПДВ 55473 грн.; за вересень 2017 року на суму 1048392,90 грн., у т.ч. ПДВ 174732,15 грн.; за жовтень 2017 року на суму 826089,60 грн., у т.ч. ПДВ 137681,60 грн.; за листопад 2017 року на суму 143404,80 грн. у т.ч. ПДВ 23900,80 грн.; за грудень 2017 року на суму 156460,50 грн. у т.ч. ПДВ 26076,75 грн.; за січень 2018 року на суму 39400,80 грн., у т.ч. ПДВ 6566,80 грн.; за лютий 2018 року на суму 244378,80 грн., у т.ч. ПДВ 40729,80 грн.; за вересень 2018 року на суму 99246 грн., у т.ч. ПДВ 16541 грн.

Отримання товару підтверджується видатковими накладними: від 29.08.2017 р. № 1 на суму 332838 грн., у т.ч. ПДВ 55473 грн., без ПДВ 277365 грн.; від 04.09.2017 р. № 1 на суму 387348,60 грн., у т.ч. ПДВ 64558,10 грн., без ПДВ 322790,50 грн.; від 12.09.2017 р. № 3 на суму 270898,80 грн., у т.ч. ПДВ 45149,80 грн., без ПДВ 225749 грн.; від 27.09.2017 р. № 10 на суму 390146,10 грн., у т.ч. ПДВ 65024,35 грн., без ПДВ 325121,75 грн.; від 04.10.2017 р. № 12 на суму 211765,20 грн., у т.ч. ПДВ 35294,20 грн., без ПДВ 176471 грн.; від 12.10.2017р. №16 на суму 262191 грн., у т.ч. ПДВ 43 698,50 грн., без ПДВ 218 492,50 грн.; від 19.10.2017 р. №17 на суму 65074,80 грн., у т.ч. ПДВ 10845,80 грн., без ПДВ 54229 грн.; від 31.10.2017 р. № 22 на суму 287058,60 грн., у т.ч. ПДВ 47843,10 грн., без ПДВ 239215,50 грн.; від 28.11.2017 р. №40 на суму 143404,80 грн., у т.ч. ПДВ 23900,80 грн., без ПДВ 119504 грн.; від 21.12.2017 р. №49 на суму 156460,50 грн., у т.ч. ПДВ 26076,75 грн., без ПДВ 130383,75 грн.; від 16.01.2018 р. №9 на суму 39400,80 грн., у т.ч. ПДВ 6566,80 грн., без ПДВ 32834,00 грн.; від 14.02.2018 р. №22 на суму 134968,80 грн., у т.ч. ПДВ 22494,80 грн., без ПДВ 112474 грн.; від 20.02.2018 р. №26 на суму 109410 грн., у т.ч. ПДВ 18235 грн., без ПДВ 91175 грн.; від 25.09.2018 р. №202 на суму 99246,00 грн., у т.ч. ПДВ 16541 грн., без ПДВ 82705 грн.

Факт транспортування постачальником товару підтверджується товарно-транспортними накладними: № 1 від 29.08.2017 р., № 1 від 04.09.2017 р., № 3 від 12.09.2017 р., № 10 від 27.09.2017 р., № 12 від 04.10.2017 р., №16 від 12.10.2017 р., № 17 від 19.10.2017 р., № 22 від 31.10.2017 р., №40 від 28.11.2017 р., № 49 від 21.12.2017 р., № 9 від 16.01.2018 р., № 22 від 14.02.2018 р., № 26 від 20.02.2018 р., №202 від 25.09.2018 р.

Оплана товару підтверджується платіжними дорученнями від 23.08.2017 р. № 2924 на суму 1484384,40 грн., у т.ч. ПДВ 247397,40 грн. (платіж пройшов по банку і надійшов контрагенту наступного операційного дня - 28.08.2017 р.); від 27.09.2017 р. № 3283 на суму 561031,80 грн., у т.ч. ПДВ 93505,30 грн.; від 11.10.2017 р. № 3469 на суму 329000 грн., у т.ч. ПДВ 54833,33 грн.; від 11.10.2017 р. № 3470 на суму 232031,80 грн., у т.ч. ПДВ 38671,97 грн; від 05.12.2017 р. № 4103 на суму 283764 грн., у т.ч. ПДВ 47294 грн. (платіж пройшов по банку і надійшов контрагенту наступного операційного дня - 06.12.2017 р.).

МПП "Н.В.І." складено податкові накладні: від 28.08.2017 №7, зареєстрована в ЄРПН 12.09.2017 р. з реєстраційним № ; від 27.09.2017 р. №1, зареєстрована в ЄРПН 27.09.2017 р. з реєстраційним № ; від 11.10.2017 р. №3, зареєстрована в ЄРПН 11.10.2017 р. з реєстраційним № ; від 06.12.2017 р. № 3, зареєстрована в ЄРПН 12.12.2017 р. з реєстраційним №.

Облік отриманого товару на складі підтверджується прибутковими ордерами: №911 від 29.08.2017 р., №923 від 04.09.2017 р., №959 від 12.09.2017 р., №1016 від 27.09.2017 р., №1043 від 04.10.2017 р., №1098 від 12.10.2017 р., №1110 від 19.10.2017 р., №1141 від 31.10.2017 р., №1254 від 28.11.2017 р., №1392 від 21.12.2017 р., №38 від 16.01.2018 р., №133 від 14.02.2018 р., №138 від 20.02.2018 р., №93 від 25.09.2018 р.

В подальшому частина придбаного товару використана у господарській діяльності, що підтверджується Книгою обліку довіреностей АТ "Херсонська ТЕЦ", а саме видано арматуру трубопровідну на підставі довіреностей №135 від 29.08.2017 р., №140 від 04.09.2017 р., №152 від 11.09.2017 р. №178 від 25.09.2017 р., №190 від 04.10.2017 р., №205 від 12.10.2017 р., №218 від 18.10.2017 р., №218 від 18.10.2017 р., №230 від 31.10.2017 р., №262 від 27.11.2017 р., №297 від 21.12.2017 р., №323 від 15.01.2018 р., №356 від 14.02.2018р.

Згідно карток складського обліку матеріалів станом на 31.03.2019 р. залишки клапанів та засувок обліковуються на загальну суму без ПДВ 473488 грн. (у т.ч. з придбаних у 2017 року залишки складають 377354 грн., у 2018 році - 96134 грн.).

Крім того, з метою здійснення господарської діяльності АТ "Херсонська ТЕЦ" уклало з ТОВ "Нові енергетичні системи" низку договорів на капітальний ремонт теплової ізоляції тепломагістралі, ремонт теплових мереж, пароохолоджувачів для котлоагрегату, капітальний ремонт турбогенератора та інше, а саме: договір від 29.11.2018 р. № 180 на капітальний ремонт теплової ізоляції тепломагістралі № 7 від будівлі старого адмінкорпусу ТЕЦ до ТК 701 по вул. Кримська; договір від 11.12.2018 р. № 191 на ремонт теплових мереж АТ "Херсонська ТЕЦ": ремонт теплової ізоляції тепломагістралі № 1; 9 АТ "Херсонська ТЕЦ" від Епіцентру до ОП №107 по Бериславському шосе м.Херсон; договір від 11.12.2018 р. № 192 на капітальний ремонт теплової ізоляції тепломагістралі № 1 від ТЕЦ до Епіцентру по вул, Бериславське шосе; договір від 17.01.2019 р. № 26 на капітальний ремонт із заміною пароохолоджувачів 1-ої ступені для котлоагрегату БКЗ 200-100 ст.№7; договір від 12.02.2019 р. № 88 на впровадження (технічне переоснащення) обладнання для вимірювання витрати, тиску і рівня ТЕ-4; договір від 12.02.2019 р. № 92 на розробку проектної документації по об`єкту "Автоматизована система візуалізації та збереження параметрів роботи турбіни і генератора АТ "Херсонська ТЕЦ"; договір від 17.01.2019 р. № 30 на капітальний ремонт генератора ТВС-30 (турбогенератор ТҐ-4, інв.№16024/0); договір від 17.01.2019 р. № 31 на капітальний ремонт ПР-25/30-90/10/0,9 (турбогенератор ТЕ-4, інв.№16024/0).

АТ "Херсонська ТЕЦ" здійснено оплату ремонтних робіт підряднику ТОВ "Нові енергетичні системи" на загальну суму 26607328,39 грн., у т.ч. ПДВ 4434554,72 грн., згідно платіжних доручень:

1) по договору від 29.11.2018 р. № 180 сплачено 4959277,81 грн., у т.ч. ПДВ 826546,30 грн., платіжними дорученнями: № 3174 від 30.11.2018 р. на суму 4164558,61 грн. (в т.ч. ПДВ 694093,10 грн,); № 257 від 31.01.2019 р. на суму 794719,20 грн. (в т.ч. ПДВ 132453,20 грн.);

2) по договору від 11.12.2018 р. № 191 сплачено 2315340,80 грн., у т.ч. ПДВ 385890,13 грн., платіжними дорученнями: № 3414 від 28.12.2018 р. на суму 1542758 грн. (в т.ч. ПДВ 257126,33 грн.); № 258 від 31.01.2019 р. на суму 492582,80 грн. ( в т.ч. ПДВ 82 097,13 грн.); № 601 від 18.02.2019 р. на суму 280000 грн. (в т.ч. ПДВ 46666,67 грн.);

3) по договору від 11.12.2018 р. № 192 сплачено 4506904,80 грн., у т.ч. ПДВ 751150,80 грн., платіжними дорученнями: № 3413 від 28.12.2018 р. на суму 3414372 грн. (в т.ч. ГІДВ 569062 гри.); № 602 від 18.02.2019 р. на суму 1092 532,80 гри. (в т.ч. ПДВ 182088,80 гри.);

4) по договору від 17.01.2019 р. № 26 сплачено 3942333,60 грн., у т.ч. ПДВ 657055,60 грн., платіжним дорученням: № 231 від 31.01.2019 р. на суму 1000000 грн. (в т.ч. ПДВ 166666,67 грн.); № 768 від 05.03.2019 р. на суму 2942333,60 грн. (в т.ч. ПДВ 490388,93 грн.);

5) по договору від 12.02.2019 р. № 88 сплачено 4950150,00 грн., у т.ч. ПДВ 825025,00 грн., платіжним дорученням: № 599 від 18.02.2019 р. на суму 4950150 грн. (в т.ч. ПДВ 825025 грн.);

6) по договору від 12.02.2019 р. № 92 сплачено 998513,90 грн., у т.ч. ПДВ 166418,98 грн., платіжним дорученням: № 669 від 25.02.2019 р. на суму 998513,90 грн. (в т.ч. ПДВ 166418,98 грн.);

7) по договору від 17.01.2019 р. № 30 сплачено 3000000 грн. у т.ч. ПДВ 500000 грн., платіжним дорученням: № 849 від 14.03.2019 р. на суму 3000000 грн. (в т.ч. ПДВ 500000 грн.).

8) по договору від 17.01.2019 р. № 31 сплачено 1934807,48 грн., у т.ч. ПДВ 322467,91 грн., платіжним дорученням: № 873 від 20.03.2019 р. на суму 1934807,48 грн. (в т.ч. ПДВ 322467,91 грн.).

ТОВ "Нові енергетичні системи" складено податкові накладні: № 113001 від 30.11.2018 р., яка зареєстрована в ЄРПН 15.12.2018 р. за № , № 122801 від 28.12.2018 р., яка зареєстрована в ЄРПН 15.01.2019 р. за № , № 122802 від 28.12.2018 р., яка зареєстрована в ЄРПН 17.01.2019 р. за №, № 122804 від 31.01.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 07.02.2019 р. за № ; № 122805 від 31.01.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 07.02.2019 р. за № , № 122806 від 31.01.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 08.02.2019 р. за № , № 122807 від 18.02.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 28.02.2019 за № , № 122808 від 18.02.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 28.02.2019р. за № , № 122809 від 18.02.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 06.03.2019 р. за № , № 122810 від 25.02.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 13.03.2019 р. за № , № 122810 від 05.03.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 29.03.2019 р. за № , № 122811 від 14.03.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 29.03.2019 р. за № , № 20031 від 20.03.2019 р., яка зареєстрована в ЄРПН 15.04.2019 р. за №.

Факт виконання умов договорів щодо ремонтних робіт підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (від 28.02.2019 р. № 2018-199.1К1-02-2-1-2-1-1 на суму 4164558,61 грн., у т.ч. ПДВ 694093,10 грн.; від 28.02.2019 р. № 180/1-02-1 на суму 794719,20 грн., у т.ч. ПДВ 132453,20 грн.; від 28.02.2019 р. № 2018-193К1-02-2-1-2-1-1 на суму 1542758 гри., у т.ч. ПДВ 257126,33 грн.; від 28.02.2019 р. № 191/2018-02-2 на суму 772582,80 грн., у т.ч. ПДВ 128763,80 грн.; від 28.02.2019 р. № 2018-196Ф1К1-02-2-1-2-1-1 на суму 3414372 грн., у т.ч. ПДВ 569062 грн.; від 28.02.2019 р. № 192/2018-02-3 на суму 1092532,80 грн., у т.ч. ПДВ 182088,80 грн.) та додатками до них (відомості ресурсів, розрахунки загальновиробничих витрат, довідки про вартість виконаних будівельних робіт).

Таким чином, позивачем надано документи, які підтверджують не тільки постачання товарів від МПП "Н.В.І." та виконання робіт ТОВ "Нові енергетичні системи", а і використання їх у власній господарській діяльності, тобто про реальність здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, в результаті чого відбулися зміни в майновому стані позивача.

Що стосується доводів відповідача про дефекти наданих товарно-транспортних накладних, то суд відмічає, що товарно-транспортна накладна є обов`язковим первинним документів, яка складається щодо господарських операцій з перевезення вантажів, однак не є первинним документом, який складається щодо господарських операцій з поставки товарів. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку податкового кредиту платника податків.

Документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Відповідно, ненадання платником податку (покупцем) до перевірки товарно-транспортних накладних, або не заповнення у них всіх граф не може бути самостійною підставою для висновків про не підтвердження господарських операцій з поставки товару між позивачем та його контрагентами, якщо при цьому іншими документами підтверджується протилежне.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 р. по справі № 820/6069/16 (адміністративне провадження № К/9901/40550/18), від 02.04.2019 р. по справі № 821/3770/14 (адміністративне провадження № К/9901/9368/18), від 26.02.2019 р. по справі № 804/12901/14 (адміністративне провадження № К/9901/7329/18), від 06.02.2018 р. по справі № 804/4940/14 (адміністративне провадження № К/9901/6704/14), від 06.02.2018 р. по справі № 816/166/15-а (адміністративне провадження № К/9901/8403/18).

Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а тому вона не може слугувати підставою для нарахування (не нарахування) податків за товар, який перевозиться.

Разом з тим, надані АТ "Херсонська ТЕЦ" документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеними контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт поставки товарів, здійснення робіт. Видані контрагентами позивачу податкові накладні не ставились під сумнів під час проведення перевірки, а тому не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

Також суд зазначає, що будь-які первинні документи (у тому числі договори, видаткові та податкові накладні, транспортні накладні, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

У той же час, з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.77 КАС України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, відповідач повинен був надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товарів у МПП "Н.В.І." та проведення будівельних робіт ТОВ "Нові енергетичні системи" в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою завищення податкового кредиту та заниження доходу без фактичного отримання від цих контрагентів товару. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак відповідач не посилається на факти вчинення представниками позивача чи МПП " ОСОБА_4 . ОСОБА_1 І.", ТОВ "Нові енергетичні системи" таких дій і не надав докази притягнення їх до відповідальності за такі дії.

У судовому засіданні представники відповідача не зазначили про наявність інформації про порушені кримінальні провадження стосовно посадових осіб контрагента позивача та судових рішень щодо вказаних осіб.

Надані суду докази не дають підстав для висновку, що вчинені позивачем господарські операції з МПП "Н.В ОСОБА_5 І.", ТОВ "Нові енергетичні системи" є сумнівними, не відповідають дійсному економічному змісту і вчинені з метою одержання доходу саме за рахунок податкової вигоди за відсутності наміру здійснювати реальну підприємницьку діяльність.

Спірні контрагенти на час здійснення господарських операцій були платниками податку на додану вартість, що не заперечується контролюючим органом, а тому МПП "Н.В.І.", ТОВ "Нові енергетичні системи" маи право на виписку податкових накладних. Виписані ними податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачем не надано до суду доказів того, що на час здійснення господарських операцій із позивачем в ЄДРПОУ були в наявності записи про скасування державної реєстрації цих підприємств, визнання їх банкрутом чи припинення юридичної особи.

Тобто на час здійснення господарських операцій з позивачем МПП "Н.В.І.", ТОВ "Нові енергетичні системи" мали належну правосуб`єктність.

Таким чином контролюючим органом не встановлено дефектів у юридичному статусі МПП "Н.В.І." та ТОВ "Нові енергетичні системи".

Окремо суд зауважує, що згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цієї вимоги є підставою недійсності правочину.

В той же час, ст.215 ЦК України визначено підстави для визнання правочину недійсним. Серед іншого, вказаною нормою передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину. Так, ч.1 ст.204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ч.1 ст.208 ГК України якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Наведену норму слід застосовувати з урахуванням того, що за змістом приписів ст.228 ЦК України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже, є нікчемним.

Статтею 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідачем не надано до суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та спірними контрагентами, недійсними у судовому порядку, як і не обґрунтовано своєї позиції, в чому саме полягає порушення публічного порядку сторонами у ході укладення та виконання спірних правочинів.

Як на час перевірки, так і станом на день розгляду справи відсутні будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб МПП ОСОБА_3 ." та ТОВ "Нові енергетичні системи", пов`язаних із знищенням, пошкодженням майна, незаконним його заволодінням або пов`язаних із порушенням податкового законодавства.

Стосовно доводів контролюючого органу про те, що контрагенти МПП ОСОБА_3 ." декларують відмінні товари від тих, які придбало АТ "Херсонська ТЕЦ" у МПП "Н.В.І.", внаслідок чого не могли їх продати контрагенту позивача, суд зазначає, що податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів, або зобов`язували б платника податків контролювати дотримання контрагентами норм законодавства. Статтею 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства постачальниками товарів. Податковий кодекс України встановлює вимоги лише щодо документального підтвердження задекларованих господарських операцій.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 08.04.2019 р. по справі № 810/4559/18 (адміністративне провадження № К/9901/39576/18), від 12.06.2018 р. по справі № 802/1155/17-а (адміністративне провадження № К/9901/4402/17), від 23.05.2018 р. по справі № 804/2552/13-а (адміністративне провадження № К/9901/4607/18), від 07.03.2018 р. по справі № 804/3420/16 (адміністративне провадження № К/9901/4030/17), Верховного Суду України в постанові від 31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та Європейського суду з прав людини у справах "Інтерсплав проти України" (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії" (2009 рік. заява № 3991/03) і "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії" (2010 рік, заява № 6689/03). Так, у рішенні по справі "Булвес"АД проти Болгарії" Європейського суду з прав людини зазначено, що Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Твердження відповідача про відсутність у ТОВ "Нові енергетичні системи" необхідних працівників, залучення інших субпідрядників для виконання ремонтних робіт та матеріально-технічного забезпечення для виконання таких робіт, самі по собі не є доказом безтоварності розглядуваних операцій та недобросовісності підприємства як платника податків; ці доводи є оцінкою контрагента, за дії та поведінку яких позивач не може нести відповідальність.

Поряд з цим, як зазначено Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 р. (справа № 804/5541/16), податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто у разі підтвердження реального характеру надання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені іншими особами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб.

А тому, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагента для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Відповідачем таких доказів до суду не надано і в акті перевірки позивача не зазначено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що характер спірних господарських операцій відповідає видам діяльності позивача, а досліджені у судовому засіданні докази є достатніми для висновку про реальність господарських операцій між АТ "Херсонська ТЕЦ" та МПП "Н.В.І.", ТОВ "Нові енергетичні системи".

Крім того, за результатами перевірки контолюючий орган дійшов висновку про заниження АТ "Херсонська ТЕЦ" податкових зобов`язань за необоротними активами, під час придбання яких був сформований податковий кредит та які призначаються для їх використання (починають використовуватися) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на загальну суму 242447 грн., у т.ч. за грудень 2018 року на суму 242447 грн.

З даного приводу суд вважає за необхідне вказати наступне.

31.03.2016 р. між ПАТ "Херсонська ТЕЦ" (замовник) та ТОВ "Укренергопром-3" (виконавець) укладено договір підряду на виконання проектних робіт № 780-16 ТЕО/100.

Згідно з п.1.1 договору замовник доручає та зобов`язується прийняти й оплатити, а виконавець примає на седе зобов`язання "Здійснити проходження експертизи та виконати коригування проектної документації розділів "Кошторисна частина у поточних цінах 2016 року, техніко-економічні показники, розрахунок ефективності інвентаризацій" об`єкту "Розробка техніко-економічного обгрунтування (ТЕО) реконструкції і модернізації Херсонської ТЕЦ із частковим переводом її на спалювання твердого палива (вугілля), стадія "ТЕО"

Загальна вартість робіт, із включенням офіційних обов`язкових платежів у державні служби та установи, що пов`язані з погодженням розробленої проектної документації, за договором складає 427619 грн., крім того 20% ПДВ 85523,80 грн. Всього належить до сплати за виконані роботи за даним договором 513142,80 грн. (п.2.1 договору).

Позивачем на користь ТОВ "Укренергопром 3" здійснено передоплату на загальну суму 1454680,42 грн., у т.ч. ПДВ 242446,74 грн., платіжними дорученнями: від 20.11.2014 р. на суму 100000 грн., у т.ч. ПДВ 16666,67 грн.; від 24.11.2014 р. на суму 210200 грн., у т.ч. ПДВ 35033,33 грн.; від 28.04.2015 р. № 1517 на суму 54571,20 грн., у т.ч. ПДВ 9095,20 грн.; від 12.05.2015 р. № 1624 на суму 310200 грн., у т.ч.ПДВ 51700 грн; від 25.06.2015 р. № 2002 на суму 54571,20 грн., у т.ч.ПДВ 9095,20 грн., від 01.04.2016 р. № 786 на суму 128942,40 грн., у т.ч.ПДВ 21490,40 грн., від 05.04.2016 р. № 802 на суму 255258 грн., у т.ч.ПДВ 42 543 грн., від 01.12.2016 р. № 975 на суму 212602,62 грн., у т.ч.ПДВ 35433,77 грн., від 08.08.2017 р. № 2810 на суму 128335 грн., у т.ч.ПДВ 21389,17 грн.

ТОВ "Укренернопром-3" сккладено податкові накладні: від 20.11.2014 р. №4 на суму 100000 грн., у т.ч. ПДВ 16666,67 грн., зареєстрована в ЄРПН 01.12.2014 р. з реєстраційним №; від 24.11.2014 р. № 7 на суму 210200 грн., у т.ч. ПДВ 35033,33 грн., зареєстрована в ЄРПН 01.12.2014 р. з реєстраційним №; від 28.04.2015 р. № 7 на суму 54571,20 грн., у т.ч. ПДВ 9095,20 грн., зареєстрована в ЄРПН 12.05.2015 р. з реєстраційним №; від 12.05.2015 р. № 8 на суму 310200 грн., у т.ч. ПДВ 51700 грн., зареєстрована в ЄРПН 19.05.2015 р. з реєстраційним №; від 23.06.2015 р. №13 на суму 54571,20 грн., у т.ч. ПДВ 9095,20 грн., зареєстрована в ЄРПН 05.08.2015 р. з реєстраційним №; від 01.04.2016 р. №27 на суму 128942,40 грн., у т.ч. ПДВ 21490,40 грн., зареєстрована в ЄРПН 12.04.2016 р. з реєстраційним №; від 05.04.2016 р. №29 на суму 255258 грн., у т.ч. ПДВ 42 543 грн., зареєстрована в ЄРПН 12.04.2016 р. з реєстраційним №; від 01.12.2016 р. №88 на суму 212602,62 грн., у т.ч. ПДВ 35433,77 грн., зареєстрована в ЄРПН 20.12.2016 з реєстраційним №; від 07.08.2017 р. №22 на суму 128335,93 грн., у т.ч. ПДВ 21389,32 грн., зареєстрована в ЄРПН 22.08.2017 р. з реєстраційним №.

Факт виконання робіт в повному обсязі підтверджено актами здавання - приймання виконаної проектної роботи ТОВ "Укренергопром-3" на загальну суму 1454680,42 грн., у т.ч. ПДВ 242446,74 грн., а саме:

- №1 від 12.05.2015 р. на суму 36210 грн., у т.ч. ПДВ 6035 грн.: Стадія ТЕО 1-ий етап. Аналіз іформації стосовно технічного стану обладнання, будівель та споруд станції, оцінка можливостей і термінів продовження ресурсу роботи обладнання;

- №2 від 12.05.2015 р. на суму 388980 грн., у т.ч. ПДВ 64830 грн.: Стадія ТЕО 2-ий етап. Розробка варіантів модернізації та реконструкції станції, Основні технічні рішення ТЕО, Розрахунок вартості будівництва;

- №3 від 12.05.2015 р. на суму 31200 грн., у т.ч. ПДВ 5200 грн.: Стадія ТЕО 3-ій етап. Основні положення з організації будівництва;

- №4 від 12.05.2015 р. на суму 95850 грн., у т.ч. ПДВ 15975 грн.: Стадія ТЕО 4-ий етап. Оцінка виливу на навколишнє середовище (ОВІІС);

- №5 від 12.05.2015 р. на суму 68160 грн., у т.ч. ПДВ 11360 грн.: Стадія ТЕО 5-ий етап. Оцінка ефективності інвестицій на визначення умов здійснення проекту;

- №6 від 23.06.2015 р. на суму 109142,40 грн., у т.ч. ПДВ 18190,40 грн.: Стадія перед проектні роботи 1-ий етап. Підготовка завдань та інженерні рішення. 2-ий етап. Інженерно - геологічні вишукування. 3-ій етап. Інженерно - геодезичні вишукування;

- №1 від 31.10.2016 р. на суму 257278,33 грн., у т.ч. ПДВ 42879,72 грн.: Стадія ТЕО. Коригування проектної документації розділів: "Кошторисна частина у поточних цінах 2016 року, техніко - економічні показники, розрахунок ефективності інвестицій";

- №2 від 07.08.2017 р. на суму 467860,62 грн., у т.ч. ПДВ 77976,77 грн: Стадія ТЕО. Розрахунок вартості експертизи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що той факт, що на даний час підприємство не перейшло на часткове спалювання твердого палива (вугілля), не є підставою для твердження, що дане ТЕО використовується в операціях, не пов`язаних з господарською діяльністю підприємства. Переведення теплоелектроцентралі на спалювання твердого палива (вугілля) - це довгий процес, який потребує не тільки детального обрахунку, але й значних капіталовкладень та інвестицій як на стадії розробки, проектування, так і на стадії перебудування й реконструкції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 р. №324 затверджено Порядок надання тимчасової підтримки виробникам, що здійснюють комбіноване виробництво електричної та теплової енергії на теплоелектроцентралях. Пунктом 19 даного Порядку встановлено, що тимчасова підтримка виробника для реалізації проекту реконструкції теплоелектроцентралі надається шляхом запровадження державної регульованої ціни на електричну енергію, вироблену на такій теплоелектроцентралі, протягом строку реконструкції та/або модернізації та для повернення у разі залучення із зазначеною метою коштів але не довше ніж до 1 липня 2024 року. Згідно п.8 даного Порядку технічне завдання на розроблення проектної документації стадії ТЕО розробляється за результатами проведеного аудиту технічного стану теплоелектроцентралі. Розроблення, затвердження та експертиза проектної документації стадії ТЕО здійснюються відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Оплата за розроблення та експертизу даної проектної документації здійснюється за рахунок виробника та/або власника такої теплоелектроцентралі.

На виконання постанови КМУ від 18.04.2018 р. №324 дане ТЕО має бути розширене та скориговане у відповідності до енергетичного аудиту АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" з метою отримання тимчасової підтримки виробникам, які здійснюють комбіноване виробництво електричної та теплової енергії.

Тобто ТЕО, розроблене ТОВ "Укренергопром-3", є базою для розроблення проектної документації стадії ТЕО за результатами енергетичного аудиту технічного стану ТЕЦ.

Таким чином, на підставі актів введення в експлуатацію від 31.12.2018 р. №№ 233, 234 обгрунтовано введено в експлуатацію технічну документацію по Техніко - економічному обгрунтуванню (ТЕО) реконструкції і модернізації Херсонської ТЕЦ із частковим її переводом на спалювання твердого палива (вугілля), розробленої ТОВ "Укренергопром-3, а відтак дана господарська операція правомірно відображена в бухгалтерському та податковому обліку підприємства.

За результатами розгляду акту Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 26.02.2019 р. № 15-21-05-13/2 щодо ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності АТ "Херсонська ТЕЦ" за період з 01.01.2012 р. по 01.10.2018 р., в межах перевіряємого періоду з 01.07.2017 р. по 31.03.2019 р. ДФС встановлено завищення витрат на суму 935853 грн. (у т.ч. II півріччя 2017 року 151240 грн., 2018 рік 782879 грн., І квартал 2019 року - 1 734 грн.), а також заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 49943 грн. (у т.ч. липень 2017 року 5752 грн., листопад 2017 року - 4 844 грн., грудень 2017 року 10087 грн., січень 2018 року 8753 грн., лютий 2018 року - 7 284 грн., вересень 2018 року - 9 202 грн., жовтень 2018 року - 4 020 грн.), а саме:

1)зайво нараховано та виплачено заробітної плати на суму 657049,68 грн. та єдиного внеску на загальне державне соціальне страхування (далі - ЄСВ) на суму 143345,48 грн., у т.ч.:

- зайво нараховано та виплачено заробітної плати на суму 17469,88 грн. та ЄСВ на суму 3843,37 грн. внаслідок завищення коефіцієнту міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень при розрахунку посадових окладів начальника теплових мереж за лютий - вересень 2018 року;

- зайво нараховано та виплачено заробітної плати за липень - грудень 2017 року на суму 82551,67 грн. та січень - вересень 2018 року на суму 135081,16 грн., та ЄСВ за липень - грудень 2017 року на суму 18161,36 грн. та січень - вересень 2018 року на суму 29717,85 грн. внаслідок завищення розрахункового коефіцієнту при розрахунку посадових окладів директора технічного, директора із загальних питань, директора із безпеки та режиму, директора із правових питань;

- зайво нараховано та виплачено матеріальної допомоги на оздоровлення на суму 301981 грн. та ЄСВ на суму 65230,39 грн. при відсутності розпорядчого документу про надання щорічної оздоровчої відпустки (та/або її частини) працівникам підприємства у січні - жовтні 2018 року;

- зайво нараховано та виплачено заробітної плати у вересні 2018 року на суму 119965,97 грн. та ЄСВ на суму 26392,51 грн. після прийняття рішення про припинення повноважень дирекції згідно Протоколу засідання Наглядової ради АТ "Херсонська ТЕЦ" від 07.09.2018 р. №10/2018;

2) завищено витрати на суму розрахованої амортизації за виконані роботи (послуги) від підприємств ТОВ "Енергомаркет" та ТОВ "Херсонбуд" на суму 4823 грн. (у т.ч. ІІ півріччя 2017 року - 83 грн., 2018 рік - 3006 грн., І квартал 2019 року - 1734 грн.).

3)завищено витрати на суму понаднормативного списання паливно - мастильних матеріалів (бензин та газ) в розмірі 125375 грн. (у т.ч. II півріччя 2017 року - 48381 грн., 2018 рік - 76994 грн.) та занижені податкові зобов`язання з ПДВ при понаднормативному списанні паливно - мастильних матеріалів, що є їх використанням в операціях, які не є господарською діяльністю платника податку на суму 49943 грн. (у т.ч. липень 2017 року - 5752 грн., листопад 2017 року - 4844 грн., грудень 2017 року - 10087 грн., січень 2018 року - 8753 грн., лютий 2018 року - 7284 грн., вересень 2018 року - 9202 грн., жовтень 2018 року 4020 грн.).

4)завищено витрати на суму перевитрат паливно - мастильних матеріалів по власним та орендованим легковим автомобілям в розмірі 5261 грн. (у т.ч. II півріччя 2017 року - 2063 грн., 2018 рік - 3198 грн.) внаслідок застосування підвищеного коефіцієнта на роботу охолоджувальної техніки (кондиціонери) в зимові періоди 2016-2017 роки та 2017-2018 роки в розмірі 5%.

З даного приводу суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до розділу II (п.3,4,5) Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. №727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 р. за №1300/27745 (далі Порядок), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно га повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому згідно з підпунктом 2 пункту 4 розділу 3 Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів.

Всупереч вказаним вимогам, акт перевірки не містить жодних посилань на докази (первинні або інші документи), якими підтверджувались обставини щодо наявності факту порушення позивачем обумовлених норм податкового законодавства.

Позивач стверджує, що під час проведення перевірки ревізори не досліджували первинні бухгалтерські документи, а висновки перевірки зроблені виключно на даних, вказаних у акті Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 26.02.2019 р. № 15-21-05-13/2.

Представники відповідача не заперечували проти вказаного твердження.

Суд відмічає, що неприйнятним є спосіб встановлення податковим органом правопорушення стосовно витрат сформованих позивачем, без перевірки документів, адже у будь-якому випадку документальна перевірка вимагає дослідження документів, на підставі яких встановлюються податкові правопорушення. Порушення способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками не проведення перевірки. Документальний спосіб дослідження у будь-якому випадку передбачає документи, як предмет такого дослідження, висновок податкового органу про податкове правопорушення по факту відсутності документів можливій виключно у випадку їх ненадання податковому органу платником податку під час проведення належної перевірки.

Під час розгляду справи представники відповідача також не змогли усунути вказані недоліки акта перевірки та навести суду докази (первинні або інші документи), якими підтверджувались обставини щодо наявності факту порушення позивачем обумовлених норм податкового законодавства.

Суд відмічає, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності належним чином зафіксованого порушення та складення акту перевірки у встановлений законом спосіб, у контролюючого органу відсутня компетенція на прийняття податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку з допущеними таким платником порушеннями, необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку та оформити її результат актом відповідно до вимог Порядку.

Отже, нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок проведення перевірок. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14), від 16 лютого 2016 року (справа №826/12651/14) та у постанові Верховного Суду від 17 березня 2018 року (справа №1570/7146/12).

Також дані перевірок результатів діяльності платника податків є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень, рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Акт перевірки, отриманий в результаті перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року у справі №810/1438/17 зазначив … У будь-якому випадку документальна перевірка вимагає дослідження первинних документів. Порушення способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками не проведення перевірки. ….

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд приходить до висновку про правильність твердження позивача щодо необхідність задоволення позову.

У справі Рисовський проти України (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності оспорюваних рішень.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із перебуванням судді Морської Г.М. на лікарняному, повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 04.02.2020р.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73003, м.Херсон, просп.Ушакова,75, ) від 09.08.2019 № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2966952,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73003, м.Херсон, просп.Ушакова,75, ) від 09.08.2019 р. № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2737677,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 684419,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73003, м.Херсон, просп.Ушакова,75, ) від 09.08.2019 р. № про донарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п в сумі 810,00 грн та штрафних санкцій в сумі 852833,99 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73003, м.Херсон, просп.Ушакова,75, ) від 09.08.2019 р. № про донарахування податкового зобов`язання з військового збору в сумі 67,50 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24747,94 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73003, м.Херсон, просп.Ушакова,75, ) від 09.08.2019 р. № про штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п в сумі 510,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73003, м.Херсон, просп.Ушакова,75, ) від 09.08.2019 р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 1003296,30 грн.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (; 73036, м.Херсон, Бериславське шосе, 1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04 лютого 2020 р.

Суддя Г.М. Морська

кат. НОМЕР_2