Справа № 160/9717/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року Справа № 160/9717/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Заубер Холдінгс Україна" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
04 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" до ДФС України, в якій позивач просив суд:
- скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такий реєстрації №1266663/35682355 від 03.09.2019р. Державної фіскальної служби України;
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що при відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податку копій первинних документів, комісія має навести дані щодо документів, які на думку Комісії не надані. Згідно зі змістом оскаржуваного рішення, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є ненадання позивачем копій первинних документів. Однак, податковим органом в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме документи не надані. Таким чином, оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача.
12.12.2019 року від ДФС України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що ненадання ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" ряду інформації та документів унеможливлювало підтвердження реальності господарських операцій та, як наслідок, реєстрацію виписаних за їх наслідками податкових накладних.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимог ст. ст. 161,162 КАС України.
У встановлений строк позивач усунув недоліки позову у строк визначений ухвалою суду від 08.10.2019 року.
Ухвалою суду від 22.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У період з 09.12.2019 року по 10.12.2019 року, та 16.12.2019 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на таке.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, станом на 01.01.2019р. загальна чисельність працюючих осіб ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" становить 73 особи, в тому числі виробничий персонал 43 особи.
Одним із видом діяльності є виробництво вугільної фракції дрібнодисперсної (шламу вуглевмісного) - код УКТ ЗЕД 2701, код 19.20 за КВЕД 009:2010.
Сировина для виробництва готової продукції - шлам вуглевмісний (код УКТ ЗЕД 2701) - придбана підприємством у січні 2013 року та оприбуткована на балансовому рахунку 201 «Сировина та матеріали».
Позивач має власне виробниче обладнання, яке обліковується на балансі (Оборотна - сальдова відомість по рахунку 104 «Основні засоби» станом на 01.01.2019р. з переліком власних основних засобів Позивача (виробничого обладнання)).
Для здійснення виробничого процесу ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" укладений договір на постачання електроенергії.
Сировина знаходиться на відповідальному зберіганні за адресом Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Колеусівська, 1 згідно договору відповідального зберігання №0107/14 від 01.07.2014 з ТОВ «НВП «Екологія-Дніпро» (зберігач). Станом на 01.01.2019 року залишок сировини на балансі підприємства становить 1 419 826 тн.
Сировина для виробництва готової продукції - Вугільної фракції дрібнодисперсної (ВФД) код УКТ ЗЕД 2701, містить високий рівень суглинків та сторонніх домішок, тому для отримання готової продукції - вугільної фракції дрібнодисперсної - в ході виробничого процесу сировина проходить обробку в комплексі трушки та просіювання через сита. Крім того, через високий рівень вологи продукція проходить додаткову обробку через комплекс сушіння (внаслідок випаровування рівень вологи знижується до необхідних показників).
Для забезпечення перевезень сировини та готової продукції ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" має у власності та орендує транспортні засоби, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію та договори оренди, в т.ч.: підприємством укладений договір оренди вантажних автомобілей та бульдозера з ТОВ «ІГ «Трансстройінвест» від 01.04.2015 року №25а, за допомогою яких здійснюється перевезення сировини зі складу за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул.Колеусівська,1 на складську площадку підприємства. Для забезпечення експлуатації транспортних засобів купується дизельне паливо, мастила, запчастини.
Окрім того, перевезення сировини зі складу за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Колеусівська,1 на складську площадку ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" здійснюється ТОВ «ІГ «Трансстройінвест» згідно Договору на виконання робіт №2Гу від 11.07.17р.
Також підприємством укладений договір на надання послуг №01.04.14/УС від 01.04.2014р. з ФОН ОСОБА_1 , згідно якого ФОП ОСОБА_1 надає послуги по завантаженню/розвантаженню, прийманню/відправленню готової продукції залізничним транспортом Покупцям.
В рамках статутного напрямку діяльності та з метою реалізації готової продукції Позивачем (Постачальник) з ТОВ «ІНТЕРФАКТ-ПЛЮС» (Покупець) укладений Договір №0311-17 від 03.11.2017р.
Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник поставляє, а Покупець приймає вугільну продукцію, надалі Товар, марка, ціна, кількість та якісні показники визначаються в Додатках до Договору.
Згідно п. 3.1 Договору поставка Товару здійснюється на умовах, узгоджених сторонами в Додатках до Договору.
Згідно п. 3.4 Договору оплата за поставлений Товар здійснюється в порядку та в строки вказані в Додатках до цього договору.
Додатковою угодою № 1 від 28.12.201р. продовжено дію строку Договору до 31.12.2019р.
31.07.2018р. укладено Додаток №2, відповідно до якого погоджено Специфікацію, щодо:
1. Найменування товару: Вугільна фракція дрібнодисперсна;
2. Ціна товару: 420,00грн./тн., в т.ч ПДВ. вказана і погоджена на умовах ЕСА - склад м. Кам`янське у відповідності з правилами «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010р.;
3. Умови поставки: Поставка Товару, за договором, здійснюються на умовах ЕСА - м. Кам`янське, відповідно до заявок Покупця автотранспортом - в наданий Покупцем автотранспорт за рахунок та по вказівкам Покупця. Усі витрати пов`язані з поставкою Товару несе Покупець.
4. Дата поставки: Датою поставки Товару вважається дата підписаної Сторонами видаткової накладної на товар;
5.Якість Товару: Товар повинен мати такі показники якості:
Зола вміст (Ad) - до 55%, Вологість(Wr)) до 16%;
6. Умови оплати: 100% попередня оплата, на протязі 3-хкалендарних днів з
дати виставлення рахунку на оплату;
7. Строк поставки: Поставка здійснюється у відповідності до заявок Покупця
ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" надано Покупцю Рахунок фактуру №СФ - 0000112 від 05.04.2019р. на суму 8 820,00грн.та Рахунок фактуру №СФ - 0000113 від 09.04.2019р. на суму 8 820,00грн.
Як видно із матеріалів справи, ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" 05.04.2019р., на умовах узгоджених у Договорі, передано ТОВ «ІНТЕРФ АКТ-ПЛЮС» (Покупець) Вугільну фракцію дрібнодисперсну на суму 8 820,00грн., в т.ч. ПДВ., про що складено і підписано Видаткову накладну №РН -0000112 від 05.04.2019р., завантажено на автотранспорт Покупця Товарно - транспортна накладна № 926 від 05.04.2019р.
Також, позивачем 09.04.2019р., на умовах узгоджених у Договорі, передано ТОВ «ШТЕРФ АКТ-ПЛЮС» (Покупець) Вугільну фракцію дрібнодисперсну на суму 8 820,00грн., в т.ч. ПДВ., про що складено і підписано Видаткову накладну №РН-0000113 від 09.04.2019р., завантажено на автотранспорт Покупця Товарно - транспортна накладна № 974 від 09.04.2019р.
Разом з товаром позивач надав Покупцю Сертифікат якості вугільної продукції №34/04 від 05.04.2019р. та №36/04 від 09.04.2019р.
Покупцем, згідно платіжного Доручення №429 від 08.04.2019р., перераховано Позивачу оплату в сумі 9 000,00грн., що підтверджується випискою за 08.04.2019р. з розрахункового рахунку Позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК».
Відповідно до пункту 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України тимчасово, до 1 липня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.
Таким чином у зв`язку з отримання грошових коштів за поставку «Вугільна фракцій дрібнодисперсна» товарної позиції позицій 2701 згідно з УКТ ЗЕД «Вугілля кам`яне антрацит; брикети, котуни та аналогічні види твердого палива, одержані з кам`яного вугілля», на підставі пункту 44 підрозділу 2 розділу XX ПК України ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" у відповідності до законодавства складено та подано на реєстрацію до ЄДРПН Україні Податкову накладну №13 від 08.04.2019р.
На підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" направлено Повідомлення №4 від 23.08.2019р. про подання пояснень те копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якго зупинено, з поясненнями щодо податкової накладної №13 від 08.04.2019р. та залученням на підтвердження відомостей 80 документів.
Однак, 08.08.2019р. ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" отримано Рішення комісії Відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такий реєстрації №1266663/35682355 від 03.09.2019р.
Відповідно до Рішення позивачу в реєстрації податкової накладної №13 від 08.04.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено на підставі того, що «Ненадання платником податку (позивачем) копій документів - Розрахункові документи банківські виписки з особистих рахунків».
Не погоджуючись із такими діями та спірним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до приписів пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
При цьому, відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Зі змісту квитанції вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 листа ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку» (далі - Критерії №959).
З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми пункту 13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкової накладної.
Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959.
Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
У той же час, відповідачами не надано інших документів, з яких можливо встановити обставини через які контролюючий орган дійшов висновку про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначеної накладної.
Слід також зазначити, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;
- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Таким чином, контролючий орган був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.
Крім того, відповідачем також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.
При цьому, пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
З аналізу змісту вказаних норм видно, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено в квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Тобто, контролюючим органом застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком №117.
В той же час, згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як встановлено судом, що не спростовано відповідачами, у спосіб, визначений Порядком №117, позивачем направлено до контролюючого органу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних.
Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).
Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення відповідача №1266663/35682355 від 03.09.2019р. містить лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані.
Отже, такі рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави для прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такий реєстрації №1266663/35682355 від 03.09.2019р. ДФС України є необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.
В той же час, варто також відмітити, що вказані рішення контролюючого органу є, відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальними актами.
При цьому, такий акт, виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на наведене в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваних рішень, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Наведені вище обставини в своїй сукупності дають суду підстави для висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.
Відповідно підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.
У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
Отже, щодо покладення на ДФС України обов`язку здійснити реєстрацію податкових накладних, у реєстрації яких було відмовлено спірними рішеннями, слід зазначити, що це є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За сукупності викладених обставин позов товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю "Заубер Холдінгс Україна" підлягає задоволенню.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 4014 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1057 від 30.09.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 4014 грн. підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Заубер Холдінгс Україна" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такий реєстрації №1266663/35682355 від 03.09.2019р. Державної фіскальної служби України;
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник