Справа № 520/11145/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 р. № 520/11145/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника позивача - Ніконова М.М.,

представника відповідача - Гусаченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авєга» (м. Харків, Набережна Сабурівська, 7) до Головного управління Держпраці у Харківській області (м. Харків, вул. Алчевських, 40) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авєга» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати неправомірними дії Управління Держпраці у Харківській області по проведенню позапланової перевірки ТОВ «Авєга» на предмет додержання законодавства з питань праці, що проводилася на підставі направлення на проведення перевірки суб`єкта господарювання № 02.04.03/947 від 14.03.2019 та наказу №517 від 14.03.2019. Визнати неправомірними дії Управління Держпраці у Харківській області , що стали підставою для складання акту інспекційного відвідування ( невиїзного інспектування) ТОВ «Авєга» про накладення штрафу № ХК5261/303/НП/2НП/ЗНП/АВ від 19 квітня 2019 року. Визнати неправомірними дії Управління Держпраці у Харківській області по винесенню постанови про накладення штрафу №ХК5261/303/НП/2НП/ЗНП/АВ/П/ТД-ФС від 20 травня 2019 року. Визнати незаконною та скасувати постанову Управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу в розмірі 500760 грн.(п`ятсот тисяч сімсот шістдесят гривень 00 коп.) №ХК5261/303/НП/2НП/ЗНП/АВ/П/ТД-ФС від 20 травня 2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 15.03.2019 Головним управлінням Держпраці у Харківській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «Авєга» за місцем здійснення підприємницької діяльності: смт Солоніцівка Харківського району Харківської області, вул. Пушкіна, 17.

За результатами проведено перевірки Головним управлінням Держпраці у Харківській області встановлено використання найманої праці, в порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України допуск до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ, 4 працівника, в тому числі неповнолітніх: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

В зв`язку із виявленими порушеннями Головним управлінням Держпраці у Харківській області складено припис №ХК5261/303/НП/2НП/3НП/АВ/П від 19.04.2019.

Постановою №ХК5261/303/НП/2НП/3НП/АВ/П/ТД-ФС від 20.05.2019 до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 500760,00 грн. за порушення ч.3 ст. 24 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 (надалі - Положення № 96), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Відповідно до пп. 6 п.4 вказаного Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №95 від 11.02.2015 року «Про затвердження Положення про Державну службу України» державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно до п.п.6 п. 4 згаданої вище постанови Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, а саме: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

У відповідності до ст.7 згаданої вище постанови держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

На підставі ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи).

Пунктом 2 вищезгаданої постанови зазначено про те, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема,

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктом 3 названої вище постанови зазначено про те, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» зазначено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 2 постанови №295 від 26.04.2017 року «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Пунктами 19,20 постанови №295 від 26.04.2017 року «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю » зазначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Частина 1 статті 24 КЗпП України каже, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Частина 3 статті 24 КЗпП України каже, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1,2. ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Натомість, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно з статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 Цивільного кодексу).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 Цивільного кодексу).

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт чи послуг.

Тобто, предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

За умовами укладених договорів виконавець (фізичні особи) зобов`язуються на власний розсуд та ризик за завданням Замовника (товариства) протягом установленого в договорі строку надавати за плату роботи, погоджені сторонами договору виконанні кожного окремого завдання Замовника, а Замовник зобов`язується надавати виконавцю фронт робот, згідно потреб виробництва, приймати та оплачувати виконані роботи в порядку та на умовах, визначених цим договором. Перелік, обсяг та вартість робіт за кожним окремим завданням Замовника обумовлюється Сторонами додатково у кожному окремому випадку. Пунктом 5.1 договорів передбачено, що передача виконаних робіт Виконавцем Замовнику здійснюється за Актом приймання-передачі протягом 2 робочих днів з моменту їх закінчення.

Матеріалами справи підтверджується, що під час здійснення інспекційного відвідування 15.03.2019 були опитані громадяни, які проводили будівельні роботи за адресою: Харківська обл., смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А, на території КЗ «Солоницівська гімназія «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області.

Так, ОСОБА_1 виконував оздоблювальні роботи за трудовим договором, ОСОБА_2 виконував підсобні роботи (вивезення сміття), надав усні пояснення, згідно яких він працює 1 день, з 8.00 до 17.00, розмір заробітної плати 300-350 грн. на день, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконував ремонтні роботи та надав усні пояснення, згідно яких він працює з 11.03.2019 за усною домовленістю, з 8.00 до 17.00 з пере6рвою на обід (з 12.00 до 13.00), вихідний неділя, розмір заробітної плати 300 грн. на день, виплата один раз на тиждень, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виконував підсобні роботи та надав усні пояснення, згідно яких він працює підсобним працівником з 11.03.2019, з 8.00 до 17.00 з перервою 1 год., заробітну плату ще не отримував, обіцяли за тиждень 1400,00 грн.

З метою надання уточнюючої інформації щодо опитаних громадян, Головним управлінням Держпраці у Харківській області було направлено вимогу на адресу ТОВ «Авєга» про надання визначеного переліку документів та пояснень щодо виконуваних робіт за адресою: смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А.

Позивачем були надані відповіді від 01.04.2019 № 5, від 05.04.2019 № 6, в яких, зокрема, зазначено, що згідно договору субпідрядних робіт ТОВ «Авєга» виконує роботи за адресою: смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А. Для виконання робіт були укладені трудові угоди 11.03.2019 між підприємством та громадянином ОСОБА_4 на виконання підсобних робіт не більше двох годин робочого часу та громадянином ОСОБА_3 на виконання підсобних робіт не більше двох годин робочого часу.

Як вбачається з Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Авєга», затверджених протоколом загальних зборів трудового колективу від 02.01.2017 № 1 встановлено, що такі правила є обов`язковими для виконання всіма учасниками трудових відносин. До початку роботи працівник повинен бути ознайомлений під підпис зокрема з пройденим інструктажем по охороні праці і техніці безпеки.

Згідно журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці, інженером з охорони праці проведений інструктаж ОСОБА_2 на посаді підсобного робітника, ОСОБА_1 на посаді штукатура, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були проінструктовані як працівники підприємства (згідно наданих трудових угод виконують підсобні роботи).

Крім того, штатним розписом ТОВ «Авєга» від 01.03.2019 передбачена посада підсобного робітника з посадовим окладом 4800,00 грн.

З трудової угоди, укладеної 01.03.2019 між позивачем та ОСОБА_1 вбачається, що замовник (ТОВ «Авєга» в особі директора Цомах С.М.) доручає, а виконавець ( ОСОБА_1 ) зобов`язаний виконати ремонтно-будівельні роботи з матеріалу замовника по капітальному ремонту по утепленню частини будівлі Солоницівського навчально-виховного комплексу «Спеціалізована загальноосвітня школа 1_ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А. Термін виконання робіт з 01.03.2019 до 31.03.2019, договірна ціна за виконану роботу 4200,00 грн., розрахунок після підписання акту виконаних робіт, угода підписана сторонами.

Між позивачем та ОСОБА_2 01.03.2019 було укладено трудову угоду, згідно якої замовник (ТОВ «Авєга» в особі директора Цомах С.М.) доручає, а виконавець ( ОСОБА_2 ) зобов`язаний виконати ремонтно-будівельні роботи з матеріалу замовника по капітальному ремонту по утепленню частини будівлі Солоницівського навчально-виховного комплексу «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А, підсобні роботи 2 години на день. Термін виконання робіт: з 01.03.2019 до 31.03договірна ціна за виконану роботу 1000,00 грн., розрахунок після підписання акту виконаних робіт; угода підписана сторонами, до неї додана згода батьків неповнолітнього працівника на укладення трудової угоди від 01.03.2019.

Між позивачем та ОСОБА_3 11.03.2019 було укладено трудову угоду, відповідно до якої замовник (ТОВ «Авєга» в особі директора Цомах С.М.) доручає, а виконавець ОСОБА_3 зобов`язаний виконати ремонтно-будівельні роботи з матеріалу замовника по капітальному ремонту по утепленню частини будівлі Солоницівського навчально-виховного комплексу Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А, підсобні роботи 2 години на день. Термін виконання робіт: з 01.03.2019 по 11.05.2019, договірна ціна за виконану роботу 4000,00 грн., розрахунок після підписання акту виконаних робіт, угода підписана сторонами, до неї доданий дозвіл на працю батьків неповнолітнього працівника.

Згідно трудової угоди, укладеної 11.03.2019 між позивачем та ОСОБА_4 , замовник (ТОВ «Авєга» в особі директора Цомах С.М.) доручає, а виконавець ( ОСОБА_4 ) зобов`язаний виконати ремонтно-будівельні роботи з матеріалу замовника по капітальному ремонту по утепленню частини будівлі Солоницівського навчально-виховного комплексу Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А, підсобні роботи 2 години на день. Термін виконання робіт: з 11.03.2019 по 11.05.2019, договірна ціна за виконану роботу 4000,00 грн., розрахунок після підписання акту виконаних робіт, угода підписана сторонами, до неї доданий дозвіл на працю батьків неповнолітнього працівника.

Дослідивши характер та зміст виконуваних робіт згідно угод цивільно-правового характеру, укладених ТОВ «Авєга» із переліченими вище працівниками, Головне управління Держпраці у Харківській області дійшло висновку, що вказані правовідносини носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно із ч.1 ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Положеннями ч.1 ст.23 КЗпП передбачено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно із ч.1 ст.24 КЗпП трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Аналіз змісту даної статті дозволяє зробити висновок, що основні ознаки договору:

1) виконання таких робіт здійснюється за завданням замовника;

2) на ризик підрядника;

3) результати робіт передаються замовнику;

4) замовник повинен прийняти та оплатити результати виконаної робити.

Однак, це не означає відмову законодавця від інших характерних рис цього двостороннього правочину, оскільки вони розкриваються у наступних правових нормах: виконання робіт відбувається як правило з матеріалу підрядника та його засобами (ст. 839 ЦК) або з матеріалу замовника (ст. 840 ЦК); підрядник організує процес виконання робіт самостійно але замовник має право перевіряти хід і якість робіт у будь-який час не втручаючись у діяльність підрядника (ст. 849 ЦК); підрядник зобов`язаний передати не будь-який результат, а тільки той, який відповідає умовам договору підряду (ст. 857 ЦК) та забезпечити його досягнення в обумовлений строк (ст. 846 ЦК).

Обов`язок підрядника виконати роботи на свій ризик означає, що він не може відмовитись від прийняття на себе певних негативних наслідків, які виникають при підрядних роботах. Так, він не має права на отримання винагороди у разі випадкової загибелі предмету підряду до передачі замовнику або коли роботи неможливо закінчити у силу непередбачуваних обставин (так званий ризик неможливості закінчення роботи). На нього покладається ризик випадкового знищення або пошкодження власного матеріалу. Подорожчання матеріалу, яке відбулося після укладення підрядного договору, зміни податкового законодавства, випадкове пошкодження або погіршення результатів робот також може породжувати негативні наслідки, які мають покладатися на підрядника. Підрядник також несе ризик невиконання субпідрядником договірних зобов`язань.

В свою чергу, ч. 1 ст. 837 ЦК не містить поняття "певна робота". Чинне законодавство також не дає такого визначення. Проте ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 р. року №1023 визначає поняття виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; а також поняття як робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Як правило підрядником створюється або нова індивідуально визначена річ з притаманними тільки їй ознаками або досягається конкретний, матеріальний, корисний результат відносно індивідуально визначеної речі - покращення її якості, зміна властивостей, кольору, форми тощо.

Договір підряду має певні схожі риси з трудовим договором, оскільки обидва договори спрямовані на регулювання процесу виконання роботи. Відмінності полягають в наступному: 1) організація роботи, її забезпечення в цивільному договорі покладається на виконавця, а в трудовому - на роботодавця; 2) робітник підлягає правилам внутрішнього трудового розпорядку, на нього поширюються всі гарантії та пільги, передбачені трудовим законодавством (лікарняні, відпустки, норми праці та відпочинку та інше). В підрядних правовідносинах виконавець не користується такими пільгами; 3) оплата в підрядному договорі здійснюється за результат, а в трудовому - за процес виконання роботи; 4) підрядник самостійно визначає порядок, способи досягнення результату, а робітнику це встановлює роботодавець; 5) строк виконання певної роботи в цивільному договорі має істотне значення, а в трудовому робота може виконуватись протягом невизначеного часу; 6) ризик випадкового знищення матеріалу, результату робіт і інші ризики несе підрядник, а в трудовому договорі - роботодавець; 7) підрядні договори можуть виконувати як фізичні особи так і юридичні з залученням до виконання і інших осіб, в трудовому - робота виконується фізичною особою - робітником тільки особисто.

Отже, з урахуванням зазначених норм законодавства, договір підряду може укладатись для задоволення потреб суб`єкта господарювання, не пов`язаних із діяльністю, спрямованою на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, спрямованою на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

У разі, якщо робота, виконувана особою на користь суб`єкта господарювання, збігається з видом його економічної діяльності або є роботою з обслуговування його діяльності, то робота такої особи повинна виконуватись на умовах трудового договору.

Таким чином, із аналізу норм, які регулюють цивільні правовідносини між сторонами слідує, що виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

В свою чергу, трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Авєга» здійснює види діяльності, передбачені кодами Код КВЕД зокрема Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Те, що позивач здійснює ремонтно-будівельні роботи по капітальному ремонту по утепленню частини будівлі Солоницівського навчально-виховного комплексу Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А згідно укладених угод між позивачем та замовниками, підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Суд звертає увагу, що із змісту угод, укладених ТОВ «Авєга» із громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слідує, що вказані особи, як "Виконавці" зобов`язувалися забезпечувати ремонтно-будівельні роботи з матеріалу замовника по капітальному ремонту по утепленню частини будівлі Солоницівського навчально-виховного комплексу Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 17 А.

При цьому у зазначених угодах не вказано, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, а процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату. Так, у угодах та актах приймання-передачі виконаних робіт, складених до цих угод, не містяться відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовнику, не зазначено чіткого переліку завдань роботи, її видів, кількісних та якісних характеристик, місце проведення прибирання.

Таким чином, предметом вказаних вище угод є власне праця працівників щодо здійснення та забезпечення трудової функції в діяльності підприємства, тобто, сам процес праці, а не її кінцевий результат, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру мають бути виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт, які виконавець повинен передати замовнику.

Очевидно, на думку суду, це свідчить про систематичне виконання вказаними особами робіт, що є метою трудового договору.

Крім того, оплата фізичним особам за вказаними вище угодами мала систематичний характер, як це передбачено трудовим договором.

Враховуючи вищевказане суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що в даному випадку мали місце цивільні, а не трудові правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.07.2018 р. у справі №820/1432/17.

Щодо посилання на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 826/8917/17, якою визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексів законів про працю України та статті 34 "Про місцеве самоврядування", суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням сили.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 14 травня 2019 року.

Отже, ураховуючи наведені вище приписи КАС України, суд зазначає що, станом на момент здійснення інспекційного відвідування позивача та винесення оскарженої постанови про накладення штрафу, постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 була чинною, а тому обставини викладені в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили лише у травні 2019 року, до спірних правовідносин наразі застосовуватись не можуть.

Крім того, інспекційне відвідування відносно позивача було проведено на підставі пп.3 п. 5 Порядку №295, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятими за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел не заборонених законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 цього пункту.

На підставі отриманої інформації від гр. ОСОБА_5 начальником відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування осіб з інвалідністю, з питань дитячої праці та інших нормативно - правових актів Гладченко К.В. на ім`я начальника Головного управління Держпраці у Харківській області було складено інформаційну довідку у якій останній виклав аналіз інформації отриманої з вищенаведеного джерела інформації та просив розглянути питання щодо наявності підстав для проведення контрольного заходу у відношенні 'ГОВ «Авєга».

За інформацією, викладеною в інформаційній довідці було встановлено, що за адресою Харківська область, смт. Солоницівка, вул. Пушкіна, буд.17 (дошкільний заклад «Перлина») підрядними організаціями, зокрема ТОВ «Авєга» виконуються будівельні робот на які залучені неповнолітні пацієнтки без належного оформлення трудових відносин, керівником територіального органу Держпраці було прийнято рішення про доцільність призначення контрольного заходу, у зв`язку із чим було видано наказ від 14.03.2019 року №517 про проведення заходу державного контролю, зокрема щодо ТОВ «Авєга».

Таким чином, підставою для проведення контрольного заходу позивача було рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення заходу контролю, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного контролю (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою.

На виконання вищезазначених приписів, на підставі наказу було оформлено направлення №02.04-03/947 від 14.03.2019 року.

Таким чином, дії суб`єкта владних повноважень відносно видання наказу та складання направлення відповідають нормам Порядку №295 та вчинені в межах правового поля.

Крім того, наказ від 14.03.2019 року №517 про проведення заходу державного контролю щодо ТОВ «АВЄГА» станом на час звернення позивача до суду є таким, що втратив свою чинність. Таким чином, спірний наказ не створює будь-яких правових наслідків для позивача.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авєга» (м. Харків, Набережна Сабурівська, 7) до Головного управління Держпраці у Харківській області (м. Харків, вул. Алчевських, 40) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.02.2020.

Суддя В.В. Єгупенко