Справа № 826/3846/15
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3846/15 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Мельничука В.П., Пилипенко О.Є.,

секретаря Суркової Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Рибачок В.А, адвокат Рижий В.І.,

від відповідача - Стародубець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою Державної авіаційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» (далі - позивач, ПАТ «Аерофлот», ВАТ «Аерофлот») звернулось у суд з позовом до Державної авіаційної служби України (далі- відповідач, апелянт, ДАС України) про визнання протиправною та скасування постанови від 30 січня 2015 року про накладення штрафа за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що спірна постанова прийнята у встановлений законом строк, оскільки про допущене позивачем порушення, яке полягало у здійснені польоту повітряним судном з порушенням порядку використання повітряного простору України, відповідачу стало відомо тільки 30 липня 2014 року. Отже, оскаржувана постанова винесена в останній день визначеного статтею 128 Повітряного кодексу України строку, який обчислюється з наступного дня виявлення порушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про накладення штрафу оскаржуваною постановою поза межами визначного законом строку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з таких підстав.

Судом установлено, що за наслідками перевірки інформації, викладеної у протоколі про правопорушення у галузі цивільної авіації від 30 січня 2015 року та телеграмі Украероцентру ТЛГ №300731, Державна авіаційна служба України встановила порушення ВАТ «Аерофлот» правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1634 30 липня 2014 року о 04:44 год., здійснивши політ через заборонену зону повітряного простору України без відповідно дозволу та заявки на використання повітряного простору, що є порушенням статті 30 Повітряного кодексу України, пунктів 94 та 118 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про користування повітряного простору України» від 29 березня 2002 року №401.

На підставі статей 127-130 Повітряного кодексу України ДАС України прийняла постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 30 січня 2015 року, якою на ВАТ «Аерофлот» накладено штраф у розмірі 136000,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова прийнята відповідачем поза межами граничного шестимісячного строку з дня виявлення порушення. Тобто, суб`єктом владних повноважень не дотримані вимоги, встановлені частиною 3 статті 128 Повітряного кодексу України та пункта 3.5 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637 (далі - Порядок № 637).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України (далі - ПК України). Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до частини 2 статті 4 ПК України державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

Нормами абзаца 1 пункта 93 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №401), в окремих частинах повітряного простору встановлюються заборона або обмеження на його використання, які публікуються в документах з аеронавігаційної інформації та/або включаються до плану використання повітряного простору. Форма та зміст плану використання повітряного простору визначаються інструкцією з управління використанням повітряного простору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з листами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 серпня 2014 року №1.29-8905 та від 22 серпня 2014 року №1.29-9283 останні відомості щодо пропускних операцій у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Сімферополь» зафіксовані 11 березня 2014 року о 09 год. 41 хв.

Після цього оформлення пасажирів не здійснювалось. Необхідність вжиття наведених обставин обумовлена загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим (АР Крим), блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в АР Крим. Це призвело до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджало здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII пункт пропуску для повітряного сполучення «Сімферополь» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року був тимчасово закритий.

На підставі листа Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украероцентр) від 28 березня 2014 року № 1.15-139, погодженого з Міністерством оборони України, відповідно до статті 9 Чиказької конвенції про міжнародну цивільну авіацію, з урахуванням рекомендацій пункта 10.3 документа ICAO Doc. 9554 «Керівництво щодо заходів безпеки, що застосовуються у зв`язку з військовою діяльністю, потенційно небезпечною для здійснення польотів цивільних повітряних суден», з метою забезпечення безпеки польотів, Державіаслужби згідно зі статтею 30 ПК України та пунктом 101 розділу VII Положення №401, встановлено заборону на використання повітряного простору над півостровом Крим з 17 год. 00 хв. 28 березня 2014 року по 23 год. 59 хв. 28 червня 2014 року.

Відповідно до підпункта п) пункта 5.1.1.1 розділа 5.1 Глави 5 Додатку 15 та Doc. 8126, які є обов`язковими як для України, так і для Російської Федерації згідно із статями 37 та 38 вказаної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункта 3.2.1.2 Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01 липня 2004 року №564, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2004 року за №913/9512 (далі - Правила №564), заборонені зони встановлюються шляхом видачі та опублікування повідомлень NОTAM.

На підставі вищезазначених норм Державіаслужбою видано NOTAM А0520/14.

За результатами отримання управлінням забезпечення аеронавігаційного обслуговування польотів Державіаслужби від Украероцентру, який є головним оперативним підрозділом об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України, запита на перевидання NOTAM А0520/14, було опубліковано NOTAM А1391/14 від 27 червня 2014 року, яким встановлена заборона використання повітряного простору (заборонена зона) над півостровом Крим з 09 год. 00 хв. 27 червня 2014 року по 23 год. 59 хв. 30 вересня 2014 року.

Вимоги до змісту, правил видачі та випуску NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Doc.8126.

Відповідно до пункта 5.1.1 Додатка 15: «NOTAM составляется и издается незамедлительно в тех случаях, когда подлежащая распространению информация носит временный и непродолжительный характер, или в случае введения в срочном порядке важных с эксплуатационной точки зрения постоянных изменений или временных изменений, носящих долгосрочный характер, исключая обширный текстовой и/или графический материал».

NOTAM є складовою частиною об`єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15.

Відповідно до підпункта 2.1.2 пункта 2.1 глави 2 Правил №564, аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ.

Також, згідно з пунктом 2 розділу 1 Положення № 401, заборонена зона - частина повітряного простору, в межах якої забороняються польоти повітряних суден.

Слід звернути увагу, що NOTAM А1391/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатка А глави 6 Doc 8126 ІКАО «Руководство по службам аэронавигационной информации» означає, що NOTAM відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден, для включення в РІВ та стосується виконання польотів.

Відповідно до статті 11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію, та частини 1 статті 8 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту, яка набула чинності 2 березня 1995 року, до повітряних суден авіакомпанії «Аерофлот» під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

Однак, не зважаючи на вказані положення, ВАТ «Аерофлот» 30 липня 2014 року о 04:40 год. здійснило рейс АFL 1634 Сімферополь (UKFF) під час якого здійснило рух над забороненою зоною, чим порушило чинні правила та порядок використання повітряного простору України.

Відповідно до частини 1 статті 29 ПК України, використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням № 401, а не на підставі дозволів, які видаються Державіаслужбою, як стверджує позивач.

За правилами пункту 75 Положення № 401 дозвіл на використання повітряного простору видається на підставі відповідної заявки після отримання дозволу на виконання польотів.

Згідно з пунктом 2 Положення № 401 дозвіл на використання повітряного простору - офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (абзацом 17). Орган об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху - відповідний підрозділ, повноваження і діяльність якого пов`язані з організацією повітряного руху у повітряному просторі України та у міжнародному повітряному просторі, який перебуває під відповідальністю України (абзац 42).

Відповідно до пункта 76 Положення № 401 Украероцентр та РДЦ, отримавши заявку на використання повітряного простору, приймають відповідне рішення, про що інформують заявника. У разі затвердження заявки на використання повітряного простору Украероцентр та РДЦ повідомляють про прийняте рішення органи управління Повітряних Сил Збройних Сил.

На підставі поданого плану польоту орган ОПР (органу управління повітряним рухом) видає дозвіл, що також передбачено пунктом 3.6.1.1 Додатку 2, а саме: «Диспетчерское разрешение получают до начала выполнения контролируемого полета или части полета, которая выполняется как контролируемый полет. Такое разрешение запрашивается путем представления плана полета органу управления воздушным движением».

З огляду на лист ЄВРОКОНТРОЛЮ/Менеджера мережі від 02 грудня 2014 року, усі плани польотів (флайт-плани) між Російською Федерацією та аеропортом «Сімферополь» (UKFF), які виконані або подавалися російськими авіакомпаніями до зазначеного пункту призначення, ними відхилені.

Отже, 30 липня 2014 року виконано рейс АFL 1634, без FPL, без заявки (NIL) на використання повітряного простору (ВПП).

Відповідно до частини 1 статті 23 ПК України, організація використання повітряного простору України - комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов`язаної з використанням повітряного простору України.

Організація використання повітряного простору України, передбачає, зокрема, організацію повітряного руху, що включає забезпечення контролю за дотриманням порядку та правил використання повітряного простору України у певних районах.

Згідно з частиною 3 названої правової норми, порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України. Перелік порушень порядку використання повітряного простору України визначається Положенням № 401.

Під час виконання польоту повітряне судно на запит та з дозволу відповідного органу ОПР (органу управління повітряним рухом) може перетинати межі зони обмеження польотів, небезпечної зони та зони, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, під час їх використання. В інших випадках повітряне судно повинно виконувати політ поза межами зазначених зон згідно з установленим порядком (пункт 94 Положення № 401).

Відповідно до пункта 97 Положення № 401 у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону або обмеження, не забороняється: діяльність, що провадиться підприємствами, установами або організаціями, в інтересах яких встановлено заборону або обмеження використання частини повітряного простору, а також підприємствами, установами або організаціями, зазначеними в Збірнику аеронавігаційної інформації; виконання польотів на перехоплення повітряних суден - порушників, нерозпізнаних цілей, інша діяльність, що провадиться з метою захисту державних інтересів України; виконання польотів для проведення пошуково-рятувальних робіт, робіт, пов`язаних з поданням допомоги у разі виникнення стихійного лиха, катастроф, аварій, аварійних ситуацій та в інших випадках, що загрожують життю і здоров`ю людей; виконання спостережних польотів згідно з Договором з відкритого неба.

Разом з тим, факт виконання рейсу АFL 1634 30 липня 2014 року о 04:44 год. позивачем не заперечується.

Приписами пункту 106 розділу VII Положення № 401 передбачено, що контроль за дотриманням рішень про встановлення заборон та обмежень використання повітряного простору покладається на відповідні органи, які їх встановили.

Пунктом 118 Положення № 401 визначено, що до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належить, зокрема, використання повітряного простору без дозволу та/або порушення умов його використання, крім випадків, що передбачені цим Положенням.

Відповідно до абзаца 4 пункта 1 частини 1 статті статті 127 ПК України за правопорушення в галузі цивільної авіації, у разі порушення правил та порядку використання повітряного простору України, до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п`яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штраф до позивача застосовано в межах визначеної санкції статті. Штраф може бути накладено на юридичну особу-суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

За такого правового врегулювання та обставин справи суд приходить до висновку про правомірність постанови від 30 січня 2015 року щодо накладення на ВАТ «Аерофлот» штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 червня 2018 року у справі №826/11572/14, від 24 жовтня 2018 року у справі №826/11783/14, від 31 січня 2019 року у справі №826/11750/14, від 15 травня 2019 року у справі №826/10919/14, від 01 липня 2019 року по справі №826/10903/14.

Перевіряючи дотримання відповідачем строку притягнення позивача до відповідальності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу положень частини 3 статті 128 ПК України штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Положення такого ж змісту містяться в пункті 3.5 Порядка №637.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2, 2.5 названого Порядка №637 підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації. Протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники. Протокол складається за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації.

За правилами пункта 3.1. Порядка № 637 розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Відповідно до пункта 4.3 Порядка № 637 факти правопорушень, визначених у статті 127 ПК України, виявляються державними інспекторами та уповноваженими на проведення перевірок посадовими особами Державіаслужби України шляхом проведення планових та позапланових перевірок, а також керівниками аеропортів, начальниками служб авіаційної безпеки та їх заступниками під час виконання ними своїх посадових обов`язків.

Зважаючи на наведені вище положення законодавства, судова колегія вважає, що при виявленні факту вчинення юридичною особою - суб`єктом авіаційної діяльності порушення відповідних норм уповноважений орган з питань цивільної авіації, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною 3 статті 128 ПК України та пунктом 3.5 Порядка №637. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеними нормами строків застосування штрафу виключає застосування таких санкцій.

За змістом пункта 121 Положення № 401 інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державіаслужби.

У силу положень пункта 22 Положення № 401 розслідування повинно починатися негайно після того, як стало відомо про факт порушення, та закінчуватися не пізніше ніж у семиденний термін.

Під час вирішення спору судом установлено, що 30 липня 2014 відповідачем отримано телеграму Украероцентру №300731, у якій до відома Державіаслужби доведено, що повітряне судно позивача, яке виконувало рейс AFL 1634, здійснило політ з порушенням порядку використання повітряного простору України, незважаючи на заборону використання такого.

Визначення та обчислення строків врегульовано нормами 18 глави Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Як закріплено у частині 1 статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини 1 статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Тим часом, частиною 1 статті 253 ЦК України закріплено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частинами 2 та 3 статті 254 ЦК України передбачено, що до строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що перебіг строку, закріпленого у частині 3 статті 128 ПК України, у спірних правовідносинах розпочинається з 31 липня 2014 року, а закінчується у відповідне число шостого місяця, тобто 31 січня 2015 року.

Отже, оскаржувана постанова винесена відповідачем у межах визначеного названою правовою нормою строку.

Відповідно до пункта 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і ухвалити нове судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, що зумовило неправильне вирішення справи.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову Публічному акціонерному товариству «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді В.П. Мельничук

О.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови буде складений 03 лютого 2020 року.)