Справа № 520/1278/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позову без руху

04 лютого 2020 р. справа № 520/1278/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про 1) стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заробітної плати, а саме: зобов`язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату у вигляді компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання припису Головного управління Держпраці в Харківській області від 27.10.2019 № ХК6275/286 НД/АВ/П, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по листопад 2015 року включно згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці» та премії за період з січня 2006 по грудень 2015 року включно згідно зі ст. 98 КЗпП України; 2) стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заробітної плати, а саме: зобов`язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітної плати у вигляді компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів за березень 2016 року лише у листопаді 2016 року; 3) стягнення з регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заробітну плату у сумі 174007,68 грн. в якості середнього заробітку за 749 днів затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

У спірних правовідносинах існують ознаки пропуску заявником строку звернення до суду із даним позовом.

Так, заявник був звільнений з публічної служби з посади головного спеціаліста відділу орендних відносин Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області 20.10.2016р.

Звертаючись до суду, заявник відносить до заробітної плати: 1) платіж із компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів (який передбачено ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"); 2) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні (який передбачено ст.117 Кодексу законів про працю України).

Однак, з огляду на зміст ст.2 Закону України "Про оплату праці" (де визначено структуру заробітної плати) та рішення Конституційного суду України від 15.10.2013р. № 8-рп/2013 і від 22.02.2012р. № 4-рп/2012 ці платежі не можуть бути кваліфіковані у якості заробітної плати, адже мають зовсім іншу правову природу ніж винагорода за працю, позаяк є компенсаційними санкціями до роботодавця за несвоєчасний розрахунок.

Заявник стверджує, що остаточний розрахунок було проведено - 24.10.2019р.

Суд бере до уваги, що відмінність у правовому режимі захисту права особи на одержання заробітної плати та права особи на одержання компенсації середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні згідно з рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013р. № 8-рп/2013 та рішенням Конституційного суду України від 22.02.2012р. № 4-рп/2012 є суттєвою і полягає, зокрема, у різних строках позовної давності, котрі відносно заробітної плати є необмеженими у часі, а відносно компенсації середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні строк давності складає три місяці від події проведення остаточного розрахунку.

При цьому, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 22.01.2020 р. по справі №620/1982/19 відносно компенсації середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні у правовідносинах з приводу проходження публічної служби строк давності взагалі складає один місяць від події проведення остаточного розрахунку.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України постанова Верховного Суду від 22.01.2020р. по справі №620/1982/19 підлягає врахуванню у межах даної справи.

Таким чином, заявник повинен був звернутись до суду до 24.11.2019р.

Між тим, заявник подав позов до суду лише 03.02.2020р., тобто по минуванню більше ніж 4 місяців з дати остаточного розрахунку.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.123 КАС України.

Зокрема, ч.1 ст.123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Невідповідність стану оформлення матеріалів позову вимогам ст.161 КАС України зумовлює залишення позову без руху відповідно до ст.169 КАС України з встановленням строку для усунення недоліків.

Відтак, даний позов підлягає залишенню без руху із наданням позивачу часу для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або зазначення підстав для поновлення строку.

Окрім того, унаслідок безпідставного ототожнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні із заробітною платою заявником до позову не приєднано документа про сплату судового збору.

При цьому, за вимогу про стягнення 174.007,68грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні сума судового збору складає - 1740,08 грн.

Відносно вимоги про стягнення: компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за індексацією заробітної плати за період січень 2006р.-грудень 2015р.; компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за преміями за період січень 2006р.-грудень 2015р.; компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за платежами березня 2016р., виплаченими у листопаді 2016р., заявником взагалі не розраховано будь-якої суми коштів, що суперечить самостійно сформульованій вимозі про стягнення.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

Позов - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Встановити, що способом усунення недоліків є подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку на подання позову у зв`язку із існуванням поважних причин несвоєчасного звернення до суду; доказів оплати судового збору за кожну вимогу про стягнення коштів, які не можуть бути кваліфіковані у якості заробітної плати, зокрема, 1.740,08 грн. за вимогу про стягнення 174.007,68грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків в оформленні - позов буде повернуто.

Копію даної ухвали направити особі, яка звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сліденко А.В.