Справа № 445/49/20
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/49/20
Провадження № 2-а/445/7/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хамардюка Р.Й. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хамардюка Р.Й., в якому просить скасувати постанову серії ДП18 №436186 від 06.12.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП, згідно якої, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

В обґрунтування позову вказує, що 02.12.2019 року він рухався на автомобілі марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Пасічній у м. Львові та був зупинений працівниками патрульної поліції. Інспектор повідомив йому, що у керованому ним автомобілі не працює права лампа ближнього світла, що не відповідало дійсності, оскільки згодом він з`ясував, що освітлення автомобіля перебуває в справному стані. Під час зупинки працівники поліції вимагали у нього надати посвідчення водія, однак такого він знайти не міг, оскільки щойно забрав автомобіль з ремонту. Він вказав, що посвідчення у нього наявне та знаходиться десь в автомобілі та попросив надати час для його пошуку. Інспектор не забажав очікувати, а тому повідомив про намір виносити постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач вказує, що заявив клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено, а розгляд справи відбувся 06.12.2019 року в приміщенні управління патрульної поліції. Після прибуття додому, він виявив, що посвідчення водія знаходилось в автомобілі за козирком на пасажирському сидінні. Прибувши до поліції на розгляд справи він пред`явив посвідчення водія, зазначає, що права керування транспортними засобами він не позбавлявся, а працівники поліції мали змогу перевірити дійсність його документів за допомогою наявної у них бази даних щодо виданих посвідчень на право керування транспортними засобами. Вказує, що правилами дорожнього не заборонена експлуатація автомобіля в якому не працює права фара ближнього світла, окрім цього, працівники поліції не надали йому можливості віднайти своє посвідчення, оскільки мали намір одразу виносити постанову у справі.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві, просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву, у встановлений строк, не подав.

У відповідності до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до ч.1-2 ст.268 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності докази наявні у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно постанови серії ДП18 №436186 від 06.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, складеної інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хамардюком Р.Й., на гр. ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема за те, що він 02.12.2019 року близько 21 год. 42 хв. в м. Львові, по вул. Пасічній, керував автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , з несправною правою фарою в режимі ближнього світла у темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія та реєстраційного документу, чим порушив вимоги п. 2.1. (а), 2.1. (б), 3.1. ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, є адміністративним правопорушенням, за яке передбачено відповідну адміністративну відповідальність.

Аналогічно, згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що він не порушував Правила дорожнього руху, оскільки фари в автомобілі були справні, посвідчення водія у нього наявне, а йому працівники поліції не надали часу для його відшукання.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених у позові аргументів та досліджених доказів.

Суд зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Разом з тим, доказів фіксації такого немає. Постанова не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім цього, згідно із частиною 3 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 листопада 2015 року № 1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3КУпАП.

Оскільки, позивач перед прийняттям оскаржуваної постанови заперечував щодо обставин спірного правопорушення, суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, скласти протокол про адміністративне правопорушення, зібрати докази, які б підтверджували порушення правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але такі докази відповідачами суду не представлено. За таких обставин суд не може вважати доведеним факт правопорушення..

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відтак, керуючись ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хамардюка Р.Й. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №436186 від 06.12.2019 року, за ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.01.2020 року.

Суддя О. М. Кіпчарський