Справа № 337/156/20
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до сержанта поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Гуржій Вікторії Сергіївни, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, б.96, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2020р. до суду надійшов вказаний позов, який позивач мотивує тим, що 09.01.2020р. відповідачем винесена постанова ЕАК №1955917 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020,00грн. за те, що він 09.01.2020р. о 15.58год., керуючи автомобілем GEELY FE-1, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Радянському, буд. 13-Б в м.Запоріжжі, в порушення п.33 ПДР здійснив зупинку та стоянку на парковочному місці, призначеному для стоянки інвалідів, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 з доданою табличкою 7.17.

Вважає такі дії поліцейського протиправними, оскільки він не вчиняв даного правопорушення, з порушенням ПДР не паркувався, а лише усував порушення іншої особи і звільняв місце, призначене для стоянки інвалідів, коли його зупинили поліцейські. Доказів того, що саме він здійснив паркування та стоянку на зазначеному місці, відповідач не надав. У зв`язку з цим в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Просить визнати протиправними дії відповідача при винесенні постанови ЕАК №1955917 від 09.01.2020р. та скасувати цю постанову.

Ухвалою суду від 17.01.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання за участю сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Додатково суду пояснив, що в цей день він передав свій автомобіль, який використовував у робочих цілях, своєму колезі на ім`я ОСОБА_2 , прізвище його не знає. Десь о 15.00год вони домовились зустрітись біля торгівельного центру «Амстор» на пр..Інженера Преображенського, щоб він міг забрати свій автомобіль. Він вийшов з торгівельного центру, а Олександр під`їхав і припаркувався на місці для стоянки інвалідів, на що він звернув його увагу, оскільки інших вільних місць було достатньо. Тому, він виправляючи його помилку, почав виїжджати з цього місця і його зупинили поліцейські, звинувативши в тому, що саме він здійснив паркування та стоянку з порушенням ПДР, однак доказів цьому вони не надали.

Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що постановою інспектора поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Гуржій В.С. ЕАК №1955917 від 09.01.2020р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020,00грн. за те, що він 09.01.2020р. о 15.58год., керуючи автомобілем GEELY FE-1, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Радянському, буд. 13-Б в м.Запоріжжі, в порушення п.33 ПДР здійснив зупинку та стоянку на парковочному місці, призначеному для стоянки інвалідів, яке позначене дорожньою розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 з доданою табличною 7.17.

Вказана постанова була отримана особисто позивачем у день її винесення.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та 16.01.2020р. звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ч.5 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), у вигляді штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби,

Табличка 7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил.

Дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст..72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про законність винесеної відповідачем - інспектором патрульної поліції Гуржій В.С. постанови ЕАК №195517 від 09.01.2020р. про притягнення позивачаОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

В даному випадку суд виходить з того, що факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.38 "Місце для стоянки" з табличкою 7.17 "Особи з інвалідністю" та дорожньої розмітки 1.30 "Водій з інвалідністю"як об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, підтверджується як відеозаписом з боді камери поліцейського АР00129, на яке міститься посилання в оскаржуваній постанові, так і поясненнями самого правопорушника - позивач ОСОБА_1 , які в силу вимог ст.251 КУпАП є належними та допустимими доказами.

Так, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що його автомобіль дійсно був припаркований на місці для стоянки інвалідів і він дійсно виїжджав з цього місця, що на думку суду, в достатній мірі свідчить про те, що ним було вчинене інкриміноване йому правопорушення.

При цьому, суд враховує, що позивач, посилаючись на те, що паркування та стоянку його автомобіля з порушенням ПДР було вчинено не ним, а іншою особою - його колегою на ім`я Олександр, незважаючи на обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність прийняття оскаржуваного рішення, не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, зокрема, клопотання про допит вищевказаної особи як свідка не заявляв, письмових доказів на підтвердження доводів щодо використання його автомобіля іншими особами в службових цілях не надав.

Також ним не надано доказів щодо звернення з аналогічними клопотаннями до поліцейського під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та доказів їх не розгляду, відмови в задоволенні, а також інших обмежень в реалізації його процесуальних прав, неправомірної поведінки відповідача.

Отже, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, позивачем не спростовано.

Також суд вважає, що вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення. Самі по собі дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені та визнані протиправними, у зв`язку з чим позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП, в даному випадку діяв відповідно до вимог ст.19 Конституції України, ст.7,245,252,280 КУпАП, прийнята ним постанова про накладання адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування немає.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,122,245,222,268,276,278,279,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Гуржій Вікторії Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

03.02.2020