Справа № 140/3369/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3369/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування постанови і припису,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради (далі - Відділ ДАБК Луцької міської ради, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №28.1-2/482/2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.11.2019 року начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Троць В. Я. та визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.10.2019 року, заступника начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Літвицького С. І., виданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті «Реконструкція житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до робочого проекту «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 » запроектовано будівництво житлового будинку (друга черга), де вказані ним відстані від найбільш виступної конструкції стіни будинку (зокрема вісь Ж) до межі земельної ділянки, становлять 1 м та 1,30 м. Водночас, під час проведення перевірки, заступником начальника Відділу ДАБК Луцької міської ради Літвицьким С. І. були здійснені заміри відстані від найбільш виступної конструкції плити перекриття та лоджії другого поверху запроектованого будинку, а не стіни будинку, так як це передбачено пунктом 3.25 ДБН 360-92. Позивач з урахуванням визначення понять лоджії та стіни вказує, що відстань до межі сусідньої земельної ділянки нормується від найбільш виступної конструкції стіни, а не лоджії, яка не є конструкцією стіни або її конструктивним елементом.

ФОП ОСОБА_1 зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваних припису та постанови, повинен був встановити, яка відстань від найбільш виступної конструкції стіни будинку до межі сусідньої земельної ділянки передбачена робочим проектом «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 » (на даний час АДРЕСА_2) та чи будівельні роботи виконані замовником відповідно до проектної документації. Разом з тим, посадові особи Відділу ДАБК Луцької міської ради при проведені перевірки, здійснили фактичні заміри відстані плити перекриття та лоджії запроектованого будинку до зовнішньої частини паркану, а не до межі суміжної земельної ділянки, як це чітко передбачено пунктом 3.25 ДБН 360-92. У свою чергу, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №296167, опису меж, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0584 га, по АДРЕСА_2 , межує від А до А землями міста ненаданих у власність чи користування. Тобто, в розумінні частини першої статті 79 Земельного кодексу України, фактично суміжна земельна ділянка, як така не сформована.

Позивач вказує, що надаючи правову оцінку його діям та розробленій ним проектній документації, в частині її невідповідності пункту 3.25 ДБН 360-92, відповідач не встановив та не витребував жодних документів щодо наявності суміжних земельних ділянок та встановлення дійсних меж суміжної земельної ділянки, а лише обмежився фактичними замірами відстані до зовнішньої частини паркану.

Крім того, позивач зазначає, що не погоджуючись з результатами перевірки, ним було замовлено висновок будівельно-технічної експертизи, на фактичної відстані від стін будинку від осі Ж робочого проекту (2-га черга будівництва) та лоджії до межі суміжної земельної ділянки, а також до зовнішньої частини паркану, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 на об`єкті «Реконструкція житлового будинку на вул АДРЕСА_1 ».

Як зазначено у висновку будівельно-технічної експертизи, фактичні відстані від кутів стін будинку від осі Ж робочого проекту (2-га черга будівництва) до зовнішньої частини паркану, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 на об`єкті «Реконструкція житлового будинку на вул АДРЕСА_1 » в місці розташування лоджії (осях 3-5) становлять 1,47-2,00 м, фактичні відстані до межі суміжної земельної ділянки встановити неможливо через відсутність межових знаків. Разом з тим, у висновку зазначено, що робочим проектом передбачено та забезпечено на об`єкті «Реконструкція житлового будинку на АДРЕСА_1» можливість догляду за будинком, здійснення поточного ремонту, виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизу будинку на територію суміжних земельних ділянок - система водовідведення згідно проекту запобігатиме потраплянню опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

ФОП Заворотинський вказує, що при розгляді справи ним було надано особисто пояснення, посилаючись на зазначені вище обставини та докази на їх підтвердження. Однак, незважаючи на його пояснення та надані письмові документи, посадовою особою Відділу ДАБК Луцької міської ради було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.11.2019 року.

Крім того зазначає, що враховуючи те, що приписом про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.10.2019 року, який має обов`язковий характер, зобов`язано його усунути виявлені, на думку відповідача, порушення, які насправді ним не були вчинені, з огляду на зазначені вище підстави, обставини та докази на їх підтвердження, вважає зазначений припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 02.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечує проти заявленого позову, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності начальником відділу ДАБК були досліджені матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також були заслухані усні пояснення, надані ФОП ОСОБА_1 під час розгляду справи. Із вказаних письмових доказів вбачається, що згідно пункту 6 містобудівних умов та обмежень мінімальні відстані будівлі/споруди від меж земельної ділянки становлять 1 м. Водночас, матеріалами фотофіксації перевірки підтверджуються встановлені протоколом порушення, зокрема фото 1-3 містить зображення виміряних відстаней від лоджії до зовнішньої частини паркану, що складає 0,4-0,8 м, фотографії 4-5 зроблені з лоджії 1 поверху і містять зображення паркану і прилеглих ділянок, на знімках 6-7 зображені креслення робочого проекту.

Крім того, представник відповідача погоджується з твердженнями позивача, що лоджія не є конструктивним елементом стіни, водночас вказує, що вона є частиною будівлі, - приміщенням, яке перекрите й обгороджене у плані з трьох боків і відкрите до зовнішнього простору або засклене.

Представник відповідача вважає, що лоджія 1 поверху будинку, від кута якої проводилися заміри відстані, обгороджена саме стінами, оскільки останні призначені для захисту приміщення від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів і відповідно не можуть бути перегородками, так як не є внутрішніми конструкціями.

Також вказує, під час здійснення замірів відстаней від стін лоджії до меж ділянки заступником начальника відділу ДАБК були враховані креслення робочого проекту, який був наданий позивачем для проведення перевірки. Зокрема, згідно експлікації приміщень на арк.3 робочого проекту (архітектурно-будівельні рішення) приміщення № 17.1 є лоджією, яка згідно креслень і умовних позначень огороджена стінами. Однак, долучена до позовної заяви, копія робочого проекту містить інші креслення та умовні позначення. Так, арк.3 робочого проекту (архітектурно- будівельні рішення) містить креслення згідно яких лоджія огороджена газоблоками. Вказані умовні позначення і креслення відсутні в проектній документації, яка досліджувалась під час проведення перевірки, що підтверджується матеріалами фотофіксації.

У зв`язку із зазначеним, копія проектної документації, що долучена до позовної заяви, на думку представника відповідача, містить ознаки підроблення і ставить під сумнів висновок будівельно-технічної експертизи від 18.11.2019 року, оскільки згідно додатків до нього, проектна документація, яка досліджувалась експертом, містить такі самі виправлення.

Таким чином, представник відповідача вважає, що заступником відділу ДАБК Літвицьким С. І. було дотримано вимог будівельних норм при вимірюванні відстаней саме від стіни лоджії, а не від стіни будинку від осі Ж робочого проекту (2-га черга будівництва).

Водночас вказує, що твердження позивача, що відстані згідно пунктом 3.25* ДБН 360-92** обраховуються виключно до меж суміжних земельних ділянок, які надані у власність чи користування і мають межовий знак встановленого зразка, а також посилання на державний акт, як на доказ, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 межує із землями міста ненаданими у власність або користування, - додатково свідчить, що проектантом не розглядалось питання дотримання відстаней встановлених пунктом 6 містобудівних умов та обмежень.

Відповідачем порушення пункту 6 містобудівних умов та обмежень № 2258/3 від 20.05.2010 року були встановлені на підставі результатів вимірювання відстані від найбільш виступної конструкції стіни, якою є кут лоджії, до зовнішньої частини паркану, який збігається з межами земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . В складі містобудівних умов та обмежень наявні додаток до рішення виконкому від 15.10.2010 № 250-29 (на якому зображені межі земельної ділянки) і схема генплану в масштабі 1:500 (на яку нанесені контури паркану). При співставленні вказаних креслень їх контури (межі) повністю збігаються.

Також відповідач просить суд звернути увагу, що вимірювання було здійснене саме від стіни лоджії до зовнішньої частини паркану, і як сам зазначає позивач це є межею земельної ділянки. Мінімальна відстань, яка зображена на арк.2 робочого проекту, становить 1 м, однак, вказана відстань обрахована не від найбільш виступної конструкції стіни, якою є кут лоджії, а не її центральна частина. У висновку експертизи (арк.3) також зазначено, що фактичні відстані від кутів найбільш виступаючих конструкцій лоджії будинку по осі Ж і в осях 3-5 робочого проекту (2-га черга будівництва) до зовнішньої частини паркану становлять 0,47-1 м. Таким чином, вказані докази свідчать, що позивачем були допущені порушення пункту 6 містобудівних умов та обмежень під час розроблення проектної документації, а тому з наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив від 26.12.2019 року позивач вказує, що визначення (поняття) лоджія, не містить обов`язкових вимог, що таке приміщення має бути обгороджене у плані з трьох боків саме стінами, насправді таке приміщення відрите до зовнішнього простору або засклене.

Крім того позивач вважає безпідставними твердження відповідача про порушення пункту 6 містобудівних умов, оскільки виходячи зі змісту протоколу та оскаржуваної постанови, відповідач здійснював заміри та встановив ніби то відстані 0,4-0,8 м до суміжної земельної ділянки, тобто заміри до межі земельної ділянки, як такі не проводились.

Щодо «ознак підроблення» проектної документації, як про це вказує відповідач, то зазначає, що за завданням замовника було внесено зміни в проектну документацію без зміни техніко-економічних показників, зокрема аркуш 3 робочого проекту «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 » доповнений інформацією про перегородки, огородження лоджій та матеріали їх виконання.

Також позивач зазначає, що як вбачається з схеми генплану в масштабі 1:500 (на який посилається відповідач) на ньому відсутні позначення межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Разом з тим, в додатку до рішення виконкому від 15.04.2010 №250-29 спірний паркан, який відповідач вважає межею земельної ділянки, не позначений. Таким чином позивач вважає, що метод визначення відповідачем межі земельної ділянки шляхом «співставлення вказаних схем» є лише припущенням та таким, що не ґрунтується на нормах закону, оскільки відповідно до частини першої статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. В розумінні частини першої статті 79 Земельного кодексу України, фактично сусідня земельна ділянка, як така не сформована, тобто вона відсутня.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що обставини та доводи на які посилається відповідач у відзиві на позов є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи та правовим нормам, які безпосередньо регулюють спірні правовідносини.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 296167, 12.10.2007 року ОСОБА_1 набуто у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0584 га, по АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_2 ).

У свою чергу, 27.12.2009 року між ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем та гр. ОСОБА_1 , укладено договір №09-09 на виконання проектних робіт щодо розроблення робочого проекту реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_2 ».

15.04.2010 року виконавчим комітетом Луцької міської ради було прийнято рішення №250-29, яким дозволено гр. ОСОБА_1 проектування реконструкції житлового будинку на АДРЕСА_2 .

20.05.2010 року Департаментом містобудування Луцької міської ради видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №2258/3 «Реконструкція житлового будинку».

26.07.2011 року Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 .

У зв`язку з колективним зверненням мешканців будинків АДРЕСА_1 щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, начальником Відділу ДАБК Луцької міської ради був виданий наказ від 15.10.2019 року №79 «Про проведення позапланової перевірки» об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 , замовник - ОСОБА_1 та направлення від 15.10.2019 року №79 для проведення позапланової перевірки.

25.10.2019 року за результатами проведеної перевірки, був складений акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №28.1-2/474/2019, яким встановлено, що ФОП ОСОБА_1 . проектна документація на будівництво об`єкта розроблена з порушенням пункту 6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2258/3 від 20.05.2010 року та з порушенням вимог пункту 3.25* ДБН 360-92** (на даний час замінений Б.2.2-12:2019 п. 6.1.41), а саме, відстань до межі суміжної земельної ділянки від кутів найбільш виступаючих конструкцій стіни будинку поряд з віссю Ж (2-га черга будівництва на рівні 1-4 поверхів) складає 0,4-0,8 м при допустимій нормі не менше 1 м.

Крім того, 25.10.2019 року заступником начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Літвицьким С. І. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис про усунення виявлених

порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

04.11.2019 року постановою №28.1-1-2/482/2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 180 630 грн.

Вважаючи вказані постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI), яким встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

У свою чергу, процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, врегульовано Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Порядок №553).

Пунктом 2 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Згідно з пунктами 5, 7 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 6 частини першої статті 41 Закону № 3038-VI та абзацом 8 пункту 7 Порядку №553 передбачено, що однією з підстав для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Отже, із аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що однією із підстав для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку було колективне звернення мешканців будинків АДРЕСА_3

Згідно з пунктом 15 Порядку № 553 форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (пункт 16 Порядку №553).

Відповідно до пункту 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт. У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Пунктом 18 Порядку №553 передбачено, що керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку (пункт 19 Порядку №553).

Згідно з пунктом 20 Порядку №553 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф (пункт 22 Порядку №553).

Так, перевіряючими було проведено позапланову перевірку на підставі звернення фізичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, за результатами якої складено акт від 25.10.2019 року №28.1-2/474/2019, яким встановлено порушення вимог пункту 6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2258/3 від 20.05.2010 року, пункту 3.25* ДБН 360-92** (на даний час замінений Б.2.2-12:2019 пункт 6.1.41), а саме відстань до межі суміжної земельної ділянки від кутів найбільш виступаючих конструкцій стіни будинку поряд з віссю Ж (2-га черга будівництва, на рівні 1-4 поверхів) складає 0,4 - 0,8 м при допустимій нормі не менше 1 м. Крім того, 25.10.2019 року заступником начальника Відділу ДАБК Луцької міської ради було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. У свою чергу, начальником Відділу ДАБК Луцької міської ради 04.11.2019 року було розглянуто вищевказані документи та винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що частинами першою, другою та четвертою статті 26 Закону №3038-VI передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Статтею 29 Закону №3038-VI визначено, що основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Разом з тим, позивач, вважаючи протиправними оскаржувані постанову та припис, вказує, зокрема, на те, що під час проведення перевірки, заступником начальника Відділу ДАБК Луцької міської ради були здійснені заміри відстані від найбільш виступної конструкції плити перекриття та лоджії другого поверху запроектованого будинку, а не стіни будинку, так як це передбачено п.3.25 ДБН 360-92. У свою чергу зазначає, що на аркуші 2, робочого проекту «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 » запроектовано будівництво житлового будинку, де вказані ним відстані від найбільш виступної конструкції стіни будинку (зокрема вісь Ж) до межі земельної ділянки становлять 1 м та 1,30 м.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 24.05.2001 року №127 лоджія - перекрите й обгороджене у плані з трьох боків приміщення, відкрите до зовнішнього простору або засклене, що служить для відпочинку. Засклена лоджія не є верандою.

У свою чергу приміщення - частина внутрішнього об`єму будівлі, обмежена з усіх сторін захисними конструкціями - стінами або перегородками (у тому числі з вікнами і дверима) зі стелею (перекриттям) і підлогою, з можливістю входу і виходу. Горищний простір, а також простір, огороджений сітчастими захисними конструкціями, перегородками не до стелі (перекриття) заввишки менше ніж 190 см, не є приміщенням.

Разом з тим, стіни - основний конструктивний елемент будинку; несуть на собі корисне навантаження (перекриття, перегородки, дах) і призначені для захисту приміщень від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів. Перегородка - вертикальна внутрішня захисна конструкція, що розділяє суміжні приміщення в будинку.

Приклади лоджій (основні типові) наведено у додатку 23 до цієї Інструкції, зокрема, лоджії можуть бути прибудовані виносні, кутові, вбудовані.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що лоджія може бути або вбудована (частина кімнати), або винесена (але при цьому її боковини - це природні продовження стін приміщення).

Таким чином, лоджія будинку, від кута якої проводилися заміри відстані, обгороджена саме стінами, оскільки останні призначені для захисту приміщення від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів.

Крім того, суд звертає увагу, що під час здійснення замірів відстаней від стін лоджії до меж ділянки, заступником начальника Відділу ДАБК були враховані креслення робочого проекту, який був наданий позивачем, згідно умовних позначень якого лоджія огороджена саме стінами. Разом з тим, 28.10.2019 року (уже після проведення перевірки) ОСОБА_1 звернувся до підприємця ОСОБА_1 з проханням внести зміни в робочий проект реконструкції житлового будинку в частині доповнення планів поверхів інформацією про перегородки, огородження лоджій та матеріали їх виконання. Тобто, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було здійснено реконструкцію житлового будинку на підставі робочого проекту, у якому вказано, що лоджія огороджена стінами, а уже після проведених робіт було внесено зміни до робочого проекту.

Враховуючи викладене, суд вважає, що працівниками Відділу ДАБК Луцької міської ради правильно було визначено відстань від кута лоджії до межі земельної ділянки.

Щодо тверджень позивача, що посадові особи Відділу ДАБК Луцької міської ради здійснили фактичні заміри відстані плити перекриття та лоджії запроектованого будинку зовнішньої частини паркану, а не до межі суміжної земельної ділянки, як це передбачено пунктом 3.25* ДБН 360-92**, суд зазначає наступне.

Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень 360-92**» поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України.

Ці норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Пунктом 3.25* ДБН-360-92** передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Разом з тим, пунктом 6 містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки було встановлено мінімальні відступи будівлі/споруди від меж земельної ділянки - 1 м, а не до сусідньої земельної ділянки.

Тобто, у даному випадку, якщо з іншого боку межі нема забудови, то відстань до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни повинна становити не менше 1 м.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведених замірів встановлено, що зазначена відстань менша мінімально допустимої (0,4 - 0,8 м). Зокрема, відповідно до зроблених під час перевірки фотографій (фото 1-3), підтверджується, що мінімальна відстань будівлі від межі є меншою ніж 1 м.

Крім того, суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що пункт 3.25* ДБН 360-92** не передбачає, що обмеження щодо вказаних відстаней застосовуються лише до тих сусідніх ділянок, які виділені в натурі (на місцевості). Твердження позивача, що відстані згідно піунктом 3.25* ДБН 360-92** обраховуються виключно до меж суміжних земельних ділянок, які надані у власність чи користування і мають межовий знак встановленого зразка, а також посилання на державний акт, як на доказ, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 межує із землями міста не наданими у власність або користування, - додатково свідчить, що проектантом не розглядалось питання дотримання відстаней встановлених пунктом 6 містобудівних умов та обмежень.

Також суд вважає правомірними дії працівників Відділу ДБК Луцької міської ради щодо вимірювання відстані саме до зовнішньої частини паркану, оскільки останній має проходити по межі. Крім того, в матеріалах справи наявний план меж земельної ділянки та схема генплану М1:500, на якому зображені контури паркану, які повністю збігаються з межами земельної ділянки.

Крім того, суд не бере до уваги висновок №737/5 будівельно-технічної експертизи, оскільки як вбачається зі зроблених експертом креслень, останньому надався змінений робочий проект, а не проект, на підставі якого було здійснено перевірку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у даному висновку по другому питанню позивачу, дано відповідь, згідно якої фактичні відстані від кутів найбільш виступаючих конструкцій лоджії будинку по осі Ж і в осях 3-5 робочого проекту до зовнішньої частини паркану становлять 0,47 м - 1 м, тобто є меншими, ніж встановлені пунктом 6 містобудівних умов та обмежень.

Таким чином, порушення пункту 6 містобудівних умов та обмежень та пункту 3.25* ДБН 360-92** дійсно мали місце, що підтверджується матеріалами справи, а відтак припис та оскаржувану постанову про накладення штрафу винесено відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлюється Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року №208/94-ВР.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №208/94-ВР суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва, зокрема, проектна організація несе відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Частиною першою статті 31 Закону №3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

При розгляді вказаної справи суд зважає на те, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі №800/301/16).

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено порушення відповідачем його законних прав, у свою чергу матеріалами справи підтверджено порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 6 містобудівних умов та обмежень та пункту 3.25* ДБН 360-92**.

Крім того, суд зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відділом ДАБК Луцької міської ради під час розгляду справи доведено та підтверджено наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів правомірність винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.10.2019 року та постанови №28.1-2/482/2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.11.2019 року.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 257, 262 КАС України, на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко