Справа № 481/1613/19
Суддя: Ціпивко І. І.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/1613/19
Провадж.№ 2-а/481/4/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судових засідань Асмолової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новий Буг Миколаївської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до працівників Новобузького ВП ГУ НП в Миколаївській області Петрушенко Сергія Анатолійовича та Ляхова Романа Сергійовича та Головного Управління Національної Поліції України в Миколаївській області, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким постанову серії ДП18 № 385560 від 03.11.2019 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, винесену ОСОБА_2 , постанову серії ДП18 № 386443 від 03.11.2019 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, винесену ОСОБА_3 та справи про адміністративні правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2019 року він керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , і транспортним засобом (причепом) марки «ЛІДЕР» модель 810079, р.н. НОМЕР_2 , на автомобільній дорозі загального користування «Одеса-Вознесенськ-Новий Буг» Р-55, рухаючись із м. Новий Буг Миколаївської області до с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області. У с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області близько 09 години 30 хвилин він здійснив стоянку вказаного транспортного засобу на одній із вулиць села. Двері автомобіля він не зачиняв, оскільки у ньому залишалась його знайома, яка їхала із ним. Повернувшись до автомобіля, до нього підїхав патрульний автомобіль, із якого вийшли працівники поліції, які повідомили йому, що вони його розшукують для того, щоб вручити йому постанову про накладення на нього стягнення за порушення ним ПДР та попросили пред`явити їм документи на автомобіль, посвідчення водія та поліси страхування. Так як вказані документи залишались у автомобілі, то він через декілька хвилин зустрівся із даними поліцейськими, які вручили йому копію постанови серії ДП18 № 385560 від 03.11.2019 року та винесли ще одну постанову серії ДП18 № 386443, яку також йому вручили. Вважає такі постанови незаконні, необґрунтовані та такі, які винесені із грубим порушення чинного законодавства України, а відтак просить їх скасувати.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви.

Відповідачі в судове засідання не з`явився, представником відповідача Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області до суду надіслано відзив на позовну заяву, у якому він зазначає на безпідставності позовних вимог, просить у задоволенні такого позову відмовити, виходячи із таких підстав. Так, представником ГУНП в Миколаївській області стверджується, що працівники Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області при винесенні оскаржуваних постанов діял у межах своїх повноважень. Докази вони оцінюють при цьому за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії ДП18 № 385560 від 03.11.2019 року, ОСОБА_1 03.11.2019 року о 09 годині 50 хвилин на автодорозі Р-55 «Новий Буг - Вознесенськ» керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 із причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку та стоянку на перехресті доріг при цьому не діяв згідно ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та за що на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії ДП18 № 386443 від 03.11.2019 року, ОСОБА_1 03.11.2019 року о 09 годині 50 хвилин на автодорозі Р-55 «Новий Буг - Вознесенськ» керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 із причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 , у якого був відсутній поліс обов`язкового страхування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та за що на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно із диспозицією статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п 15.9. Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п. 15.10 Правил дорожнього руху України, стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Відповідно до ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В змісті постанови виявлені неточності у зазначені адреси місця проживання позивача , а саме вказано АДРЕСА_1 , хоча фактично він зареєстрвоаний та проживає по АДРЕСА_2 . Крім цього, відсутні відомості про дотримання поліцейським вимог п. 4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, що є суттєвим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

По справі встановлено, що Департамент патрульної поліції дані обставини заперечує, однак, разом з тим, будь-яких доказів на спростування даного твердження, відповідач не надав.

Відповідачем, до того ж, не надано і жодних беззаперечних доказів на підтвердження факту порушення позивачем ПДР.

Відсутні такі докази і в матеріалах справи, як і відсутня в них будь-яка фіксація (т.б. фото-, кіно- або відеозйомка) усіх фактів вчинення водієм ОСОБА_1 оскаржуваного адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише тільки за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і беззаперечними доказами (в т.ч. фото-відео-фіксацією).

До того ж, слід зазначити, що приписами ч.2 ст.77 КАС України чітко визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт порушення позивачем вимог ПДР, то відповідно, скоєння ним оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення оскаржуваних постанов не може вважатися законним і обгрунтованим, внаслідок чого, оскаржувані постанови підлягають скасуванню, як протиправні.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241-247, 255, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити повністю. Постанову серії ДП 18 № 385560 від 03.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Новобузького ВП ГУНП капітаном поліції Петрушенко Сергієм Анатолійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255,00 грн, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Постанову серії ДП 18 № 386443 від 03.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Новобузького ВП ГУНП капітаном поліції Ляховим Романом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425,00 грн, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний термін з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.01.2019 року.

Суддя І.І. Ціпивко