Справа № 160/13225/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙДЕРА" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙДЕРА» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України у якому просили:
визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.12.2019 року № 1371917/42687577, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 11.12.2019 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 11.12.2019 датою їх фактичного отримання.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «ЕЙДЕРА» 11 грудня 2019 року було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №1 від 11.12.2019, однак Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було зупинено на підставі критерії ризиковості, запровадження та реалізації яких були визнанні протиправними та скасовані. Позивач вважає, що Порядок № 520 не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки відсутні законодавчо визначені підстави для зупинення реєстрації податкової накладної. Крім того, зазначили, що Товариство було позбавлено можливості падати належні документи, оскільки контролюючим органом були порушені норми н. 13 Порядку №117, а саме не зазначено в квитанції конкретного та чіткого переліку документів, які на думку контролюючого органу необхідно надати платнику податків. У зв`язку з чим, Позивачем були надані пояснення з вичерпними доводами протиправності зупинення реєстрації податкових накладних, а відмова у реєстрації податкової накладної ТОВ "ЕЙДЕРА" з боку контролюючого органу є перевищенням службових повноважень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.
Представник Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області надали до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції посилалися на те, що реєстрацію податкової накладної №1 від 11.12.2019 зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п.201.16 п.201 Податкового кодексу України з причини ПН/РК відповідає вимогам п.1.6 Критеріїв ризиковості платника податку (визначених листом ДФС України 07.08.2019 №1962/99-99-29-01-01, погоджених із Міністерством фінансів України) та в період дії Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, якою визначено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок). Однак, платником не надано первинні документи по взаємовідносинах із покупцем, на якого складено податкову накладну, а також відсутні копії документів на придбання реалізованого товару. Крім того, зазначили, що ТОВ «Ейдера» за рішення Комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській областе внесено (включено) 30.07.2019 до переліку ризикових платників податку (Протокол №302, витяг додається) на підставі інформації, отриманої в межах Алгоритму дій.
Представник Державної податкової служби України надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції посилалися на те, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні, є похідною вимогою до ДПС України від вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної відповідно до п. 28 Порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті в порядку письмового провадження.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.193 КАС України - суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ТОВ «ЕЙДЕРА» на виконання вимог статей 187. 201 ПК України була складена та направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна №1 від 11.12.2019, з метою належного виконання договірних зобов`язань з ТОВ «РАИДІС ПЛЮС».
Згідно з квитанцією від 17.12.2019 року реєстрація вищевказаної податкової накладної була зупинена з зазначенням наступного: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Позивач надав пояснення щодо податкової накладної №1 від 11.12.2019 року, реєстрацію якої було зупинено, в обґрунтування яких посилалися на те, що на момент подання податкової накладної, судовим рішенням пункти 10,20,21 Порядку №117 визнанні протиправними та нечинними, а відтак дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної є протиправними.
За результатами розгляду Комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області документів та пояснень, наданих платником з Повідомленням №1 від 17.12.2019 до податкової накладної від 11.12.2019 №1 прийнято Рішення від 20.12.2019 №1371917/42687577 про відмову в реєстрації відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з причини ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Незгода позивача з діями щодо зупинення реєстрації податкових накладних та відмовою в їх реєстрації стала підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою КМ України від 21 лютого 2018 р. № 117 (далі - Порядок № 117), у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
З вказаної норми прямо вбачається, що у квитанції про зупинення реєстрації ПН повинен зазначатися:
- конкретний критерій ризиковості платника податків,
- розрахований показник за кожним критерієм.
Згідно п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
У відповідності до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
При цьому, згідно п. п. 4 п. 13 Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Так можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Проте, у рішенні про зупинення реєстрації ПН фактично були лише процитовані положення Порядку № 117, без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, необхідні для здійснення реєстрації податкової накладної.
Контролюючий орган був зобов`язаний у квитанції та рішеннях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п. п. 1.6 п. 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого товариство внесено до переліку ризикових платників.
Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. У разі спору щодо правомірності рішення суб`єкт владних повноважень може посилатися тільки на ті обставини, які зазначені в рішенні як підстава його прийняття. Не зазначення в рішенні цих обставин тлумачиться на користь висновку про його неправомірність.
З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Суд зауважує, що податковий орган не позбавлений у випадку реєстрації податкової накладної перевіряти у подальшому реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами за механізмами, визначеними положеннями Податкового кодексу.
Крім того, щодо застосування контролюючим органом до позивача Критеріїв ризиковості платників податку визначених листом Державної фіскальної служби України N 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019, суд зазначає наступне.
Пунктом 10 Порядку N 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Разом з тим необхідно зазначити, що лист Державної фіскальної служби України N 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 не затверджений будь-яким наказом Державної фіскальної служби України і не погоджений з Міністерством фінансів України, у зв`язку з чим не відповідає пункту 10 Порядку N 117.
З огляду на відсутність державної реєстрації вказаний лист не може вважатись актом управління довгострокового та неодноразового застосування, який встановлює, змінює або припиняє загальні правила регулювання однотипних відносин щодо широкого кола осіб, а тому має виключно інформативно-рекомендаційний характер.
При розгляді справи суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі N 822/1878/18, зокрема, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 травня 2019 року у справі N 815/2791/18, від 09 липня 2019 року у справі N 140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі N 320/6312/18 та від 20 листопада 2019 року у справі N 560/279/19.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що ухвалою Верховного суду від 16.12.2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Державна фіскальна служба України, Державна податкова служба України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. Зупинено дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 червня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі до закінчення перегляду рішень в касаційному порядку.
Таким чином, станом на теперішній час п. 10, п. 20, п. 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 117 від 21 лютого 2018 року є чинними.
При цьому, суд зауважує, що наданий відповідачем витяг з протоколу № 302 від 30.07.2019 року комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙДЕРА" до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, не відповідає вимогам пунктів 1, 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п. 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку за вказаною ознакою.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій, мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
З наведених обставин судом встановлена безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції від 17.12.2019 року вказано критерії ризиковості, визначені листом ДФС України 07.08.2019 №1962/99-99-29-01-01, проте, без зазначення конкретних обставин, які слугували причиною прийняття такого рішення.
Враховуючи суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, суд дійшов висновку як про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної позивача, так і про протиправність рішення податкового органу №1371917/42687577 від 20.12.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 11.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання такої події, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з п. 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Отже, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, через що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 77, 78, 139, 250, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку
коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1371917/42687577 від 20.12.2019 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 11.12.2019 № 1 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою її подання.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев