Справа № 813/1616/16
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 січня 2020 року

Київ

справа №813/1616/16

адміністративне провадження №К/9901/12187/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №813/1616/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача №5833 від 18 березня 2016 року, в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача №114 від 18 квітня 2016 року, в частині звільнення його зі служби в поліції;

- поновити його на посаді слідчого Старосамбірського відділення Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Національної поліції у Львівській області №583 від 18 березня 2016 року та №114 від 18 квітня 2016 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого Старосамбірського відділення Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 19 квітня 2016 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обов`язкових платежів в сумі 14 455 грн 70 коп. Постанову в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення одного місяця у розмірі 4440 грн. 00 коп., за виключенням податків та інших обов`язкових платежів, звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 5 грудня 2019 року касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі №813/1616/16 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

21 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення вказаної постанови суду касаційної інстанції. 27 січня 2020 року до Верховного Суду знову надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови суду касаційної інстанції, яка за містом аналогічна попередній.

Заяви мотивовані тим, що постанова суду касаційної інстанції є незрозумілою, оскільки викликає ускладнення її виконання. Зазначив, що предметом касаційного оскарження у справі були судові рішення постановлені судами першої та апеляційної інстанцій щодо оскарження наказів суб`єкта владних повноважень, які датовані 18 березня 2016 року та 18 квітня 2016 року.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 23 Закону України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України» строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить: при звільнення зі служби в поліції - протягом трьох років.

Отже, станом на 18 квітня 2019 року, по спливу 3-х річного строку, з дня оголошення ОСОБА_1 наказу від 18 квітня 2016 року (про звільнення зі служби в поліції) сплив строк дії дисциплінарного стягнення.

Про дані обставини він повідомляв суд касаційної інстанції шляхом надсиланням письмового пояснення у справі, проте наведені аргументи були залишені без належного реагування, жодної згадки про закінчення строку дії дисциплінарного стягнення у постанові суду касаційної інстанції не має.

Більше того, в період 2016 - 2019 роки він неодноразово просувався по службі проходячи атестації та співбесіди, шляхом призначень та перепризначень на посади: слідчого Старосамбірського відділення поліції Самбірського ВП ГУНП у Львівській області, старшого слідчого Самбірського відділу поліції ГУНП у Львівській області, перебував на стажуванні в зоні проведення АТО (ООС).

Посилаючись на наведені обставини, вважає, що є очевидна незрозумілість судового рішення, що перешкоджає його належному виконанню, у зв`язку зі спливом строку застосування дисциплінарного стягнення.

Враховуючи наведене та з урахування того, що судове рішення є невиконаним, просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 5 грудня 2019 року, в частині способу виконання її відповідачем.

Перевіривши доводи, викладені в заяві, Верховний Суд вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню визначено в статті 3 Закону №1404-VIII.

Положенням статті 4 Закону №1404-VIII встановлено вимоги до виконавчого документа, відповідно до пункту 5 частини першої цієї ж статті передбачено, що у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Постановою Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №813/1616/16 скасовано рішення судів попередніх інстанцій та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, тобто, її резолютивна частина не містить заходів примусового виконання.

До того ж вона є зрозумілою, відповідає вимогам статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України та не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №813/1616/16.

Керуючись статтями 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №813/1616/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду