Справа № 200/11314/19-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 р. Справа№200/11314/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зеленова А.С.

секретаря Сєдих В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ягупової Я.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеокноференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Волноваської районної державної адміністрації про зобов`язання виплатити недоотриманий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року у сумі 10 151,41грн та середній заробіток за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у сумі 111 905,12грн у зв`язку із затримкою виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2019 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Волноваської районної державної адміністрації про зобов`язання виплатити недоотриманий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року у сумі 10151,41грн та середній заробіток за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у сумі 111905,12грн у зв`язку із затримкою виконання рішення суду.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі №805/4185/18-а за її позовом до Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Волноваської райдержадміністрації від 18 травня 2018 року №15рк «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення на посаді, позовні вимоги задоволено частково. Судом визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 18 травня 2018 року №15рк «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Волноваської районної державної адміністрації, зобов`язано Волноваську районну державну адміністрацію нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі №805/4185/18-а в частині зобов`язання Волноваської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року було виконано частково.

20 червня 2019 року на її рахунок поступила сума 23298,49грн. Тоді як відповідно до виписки із особового рахунку за 2018 рік, заробітна плата за березень 2018 року складала - 12163,60грн та за квітень 2018 року - 12771,78грн, що разом за два місяці складає 24935,38грн.

Її середньомісячна заробітна плата позивача, яка обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують місяцю звільнення з роботи, складає 12467,69 грн.

Середньоденний заробіток позивача складає 608,18грн (24 935,38грн/ 41 робочих днів). Кількість робочих днів вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 7 серпня 2018 року складає відповідно: травень - 8 робочих днів; червень - 20 робочих днів; липень - 22 робочих дня; серпень - 4 робочі дні.

Всього Волноваською районною державною адміністрацією мало бути виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за 55 робочих дня вимушеного прогулу у сумі 33449,9грн. Тобто недоплата по сумі середнього заробітку вимушеного прогулу складає 10151,41грн.

29 серпня 2019 року вона звернулась із заявою до Волноваської районної державної адміністрації згідно статті 236 КзПП України щодо виплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у зв`язку із затримкою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі №805/4185/18-а в частині поновлення її на посаді заступника голови Волноваської районної державної адміністрації.

Кількість робочих днів вимушеного прогулу за період з 8 серпня 2018 року по 2 травня 2019 року складає 184 робочих днів вимушеного прогулу з вини Волноваської районної державної адміністрації внаслідок невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі №805/4185/18-а за період з 8 серпня 2018 року по 2 травня 2019 року становить 184р.д. X 608,18грн=111905,12грн.

Просить суд:

- зобов`язати Волноваську районну державну адміністрацію Донецької області виплатити ОСОБА_1 недоплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 по 07 серпня 2018 у сумі 10151,41грн;

- зобов`язати Волноваську районну державну адміністрацію Донецької області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у сумі 111905,12грн у зв`язку із затримкою виконання рішення суду.

05 листопада 2019 року відповідачем через відділ діловодства та документообігу суду надано відзив на позов, у якому зазначив, що відповідно до виписки із особового рахунку за 2018 рік заробітна плата позивачки за березень 2018 року складала 13 983,49 грн та за квітень 2018 року 10 952,00грн, що разом за два місяці складає 24 935,49 грн.

Відповідно до бухгалтерської довідки №1 до меморіального ордеру №5 за вересень 2019 року Позивачу була нарахована середня заробітна плату за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у сумі 100741,50 грн.

Враховуючи розрахунок нарахування вихідної допомоги при звільненні заробітна плата за фактично відпрацьовані дні за березень - квітень 2018 року разом складає 19 817,91грн. Фактично відпрацьовано 36 дні.

Керуючись п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок) розраховується середньоденна заробітна плата: 19 817,91:36=550,50грн.

Позивачем же визначено в позовній заяві суму середньоденного заробітку 608,18 грн.

Також зазначає, що під час звільнення з позивачем було повністю проведено розрахунок, а саме нарахована та виплачена вихідна допомога у розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України у розмірі 66 059,76 грн.

Відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 23 липня 2019 року по справі 905/1061/19 стягнено з Волноваської районної державної адміністрації на користь Волноваського районного центру зайнятості розмір допомоги по безробіттю сплачену ОСОБА_1 у сумі 78 656,28 грн. (сімдесят вісім тис. шістсот п`ятдесят шість грн. двадцять вісім коп.), а також сплачено Волноваською райдержадміністрацією податок на доходи фізичних осіб з вищевказаної суми у розмірі 18% - 17587,74 грн та військовий збір 1,5% в сумі 1465,65 грн. Разом було перераховано по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» 97709,67 грн.

Згідно ст. 18 Податкового кодексу України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати.

Таким чином, залишок нарахованої заробітної плати за період з 08.08.2018 року по 02.05.2019 року становить: 100741,50грн - 97709,67=3031,83 грн., з них Позивач має отримати безпосередньо на особистий банківський рахунок 2440,62 грн (3031,83 грн - 545,73 ПДФО-45,48 грн військовий збір).

Просить суд відмовити у задоволенні позову /а.с.30-33/.

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху/а.с.21/.

9 жовтня 2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви/а.с.24/.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі/а.с.1/.

Відповідачем засобами поштового зв`язку надіслано відзив на позовну заяву разом з додатками, що надійшов через відділ діловодства та документообігу суду 5 листопада 2019 року/а.с.30-49/.

Позивачем у судовому засіданні 6 листопада 2019 року надано відповідь на відзив /а.с.52-70/.

6 листопада 2019 року судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 20 листопада 2019 року.

Ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати 20 листопада 2019 року закрито підготовче провадження по справі №200/11314/19-а та призначено судовий розгляд на 12 грудня 2019 року.

12 грудня 2019 року судом відкладено розгляд справи до 18 січня 2020 року.

18 грудня 2019 року судом оголошено переву до 22 січня 2020 року

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Позивач, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , згідно даних паспорту НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, - в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Тобто є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п.7 ч.1 ст.4 КАС України.

Розпорядженням Голови Волноваської РДА від 18 травня 2018 року №15-РК звільнено ОСОБА_1 з посади заступника голови РДА 18 травня 2018 року у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи (п. 5 ст. 41 КЗпП України) з виплатою вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку тощо.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі №805/4185/18-а за її позовом до Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Волноваської райдержадміністрації від 18 травня 2018 року №15рк «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення на посаді, позовні вимоги задоволено частково. Судом визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 18 травня 2018 року №15рк «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Волноваської районної державної адміністрації, зобов`язано Волноваську районну державну адміністрацію нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року/а.с.16-18/.

Вважаючи, що рішення суду виконано не в повному обсязі, 29 серпня 2019 року вона звернулась із заявою до Волноваської районної державної адміністрації згідно статті 236 КзПП України щодо виплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у зв`язку із затримкою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі №805/4185/18-а в частині поновлення її на посаді заступника голови Волноваської районної державної адміністрації/а.с.8/.

Не отримавши відповіді на своє звернення, позивач, звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд дійшов висновку, що відповідач не в повній мірі довів правомірність своїх дій пов`язаних із остаточним розрахунок із позивачем, виходячи з наступного.

Так, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 236 КзпП України у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до абз.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

До розрахунку середньої заробітної плати включаються всі виплати в тому розмірі, в якому вони були нараховані, тобто без зменшення на суми утриманих податків і зборів (абз.3 п.3 Порядку №100).

Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за певних умов.

Враховуючи це, роботодавець зобов`язаний виплатити працівнику всю суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зменшувати її на суму отриманої позивачем допомоги по безробіттю незаконно. При цьому роботодавець зобов`язаний повернути суму виплаченого позивачу забезпечення та вартості наданих соціальних послуг. Цей обов`язок прямо зазначений в статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Так, рішенням Господарського суду Донецької області від 23.07.2019 по справі №905/1061/19 до Волноваської районної державної адміністрації встановлено, що утримання суми допомоги по безробіттю ОСОБА_1 саме з роботодавця має імперативний характер та не залежить від нарахувань та виплат безробітному середнього заробітку за час вимушеного прогулу/а.с.64-69/.

Право працівника на отримання середньої зарплати за час вимушеного прогулу не ставитися в залежність від факту отримання ним допомоги по безробіттю, вихідної допомоги в період вирішення спору про його незаконне звільнення.

З огляду на що суд не погоджується із твердженням відповідача, що залишок нарахованої заробітної плати за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року становить: 100741,50грн-97709,67=3031,83 грн., з них ОСОБА_1 має отримати безпосередньо на особистий банківський рахунок 2440,62грн (3031,83грн - 545,73 ПДФО-45,48грн військовий збір).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянувши справу № 809/4462/15 (адміністративне провадження № К/9901/33350/18) прийняв постанову від 17.07.2019, в якій встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За правилами частини 2 статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частини 5 статті 235 Кодексу законів про працю України).

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Отже, правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зокрема, зазначений обов`язок не залежить від того, подала особа, яку поновлено на роботі, заяву чи виконавчий лист. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Водночас, відповідно до абзацу 5 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства. про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до частини третьої пункту 3 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, обраховуються без віднімання сум податків та зборів.

Податки і збори із суми середнього заробітку, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку зменшується на суму податків і зборів.

Справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді касаційного провадження у справі № 201/12340/16-а (2а/201/1042/2016).

Пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок) визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно п.8 Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до пункту 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Наданою бухгалтерською довідкою №1 виданою головним бухгалтером Волноваської районної державної адміністрації до меморіального ордеру за вересень 2019 року на підставі наказу Господарського суду Донецької області нараховано середню заробітну плату за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року:

серпень 2018р. 550,50 х 17 = 9358,50 грн.

вересень 2018р.-550,50 за 20 робочих днів =11010,00 грн.

жовтень 2018р.-550,50 за 22 робочі дні =12111,00 грн.

листопад 2018р.-550,50 за 22 робочі дні =12111,00 грн.

грудень 2018р.- 550,50 за 20 робочих днів =11010,00 грн.

січень 2019 р. 550,50. за 21 робочий день = 11560,50 грн.

лютий 2019р.- 550,50 грн. за 20 робочих днів = 11010,00 грн.

березень 2019р.-550,50 грн. за 20 робочих днів = 11010,00 грн..

квітень 2019р.- 550,50 грн. за 20 робочих днів = 11010,00 грн..

травень 2019р. -550,50 за 1 робочий день = 550,50 грн.

Разом нарахована за 183 дні х 550,50 = 100741,50 грн.

Суд погоджується із вказаним розрахунком відповідача щодо суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у розмірі 100741,50грн що підлягає виплаті позивачу.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Волноваської районної державної адміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1 недоплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 по 07 серпня 2018 у сумі 10151,41грн суд зазначає наступне.

Наданий позивачем розрахунок даної суми не підтверджується матеріалами справи.

Так, на виконання вимоги відділу примусового виконання рішень УДКСГТУЮ у Донецькій області від 27 травня 2019 року №10218 щодо виплати середньої заробітної плати за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року відповідачем надано відповідний розрахунок.

Відповідно до даного розрахунку за 18 травня 2018 року була нарахована заробітна плата/а.с.41/. Фактично заробітна вона булла виплачена при звільненні відповідно до наданого суду платіжного доручення від 19 червня 2019 року №99/а.с.39/.

Розрахунок середньомісячної заробітної плати згідно Постанови КМУ від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»:

за березень 2018 р. зарплата 8865,91 грн : за 17 днів фактично відпрацьовані;

за квітень 2018 року заробітна плата 10952 грн. за 19 днів фактично відпрацьовані.

Разом заробітна плата за два місяці складає 19817,91грняку поділено на фактично відпрацьовані 36 робочих днів та помножено на планові 20 днів (40:2=20), середньомісячна заробітна плата складає 11009,95грн.

Середньоденна заробітна плата складає 11009,95:20=550,50 грн.

З 19 травня 2018 року (28 травня вихідний за 27 Тройцю) по 07 серпня 2018 року нарахована за 55 робочих днів х 550,50грн. середньомісячну заробітну плату в сумі 30277,50 грн.

Враховуючи викладене суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині позовних вимог.

Підсумовуючи встановлене, суд частково задовольняє позов ОСОБА_1 до Волноваської районної державної адміністрації про зобов`язання виплатити недоотриманий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року у сумі 10 151,41грн та середній заробіток за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у сумі 111 905,12грн у зв`язку із затримкою виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору відповідно до квитанції № 45043334 від 09 жовтня 2019 року в сумі 768,40 грн.

Судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись Конституцією України, статтями 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247,255,295-297, п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Волноваської районної державної адміністрації (вул. Героїв 51 ОМБР, 1, м. Волноваха, 85700, ) про зобов`язання виплатити недоотриманий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року у сумі 10 151,41грн та середній заробіток за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у сумі 111 905,12грн у зв`язку із затримкою виконання рішення суду - задовольнити частково.

Зобов`язати Волноваську районну державну адміністрацію (вул. Героїв 51 ОМБР, 1, м. Волноваха, 85700, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за період з 08 серпня 2018 року по 02 травня 2019 року у зв`язку із затримкою виконання рішення суду у розмірі 100 741,50грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 22 січня 2020 року.

Повного текст рішення виготовлено та підписано 31 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов