Справа № 240/11730/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/11730/19

категорія 104020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення КДКА Житомирської області №21/2/3 від 10.12.2018 "Про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту";

- зобов`язати КДКА Житомирської області провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, підтвердженої належними доказами.

На виконання вимог ухвали суду 29.01.2020 позивач направив до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду у адміністративній справі №240/11730/19.

Розглянувши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення, суд вважає її такою, що не усуває недоліків поданої позовної заяви, зважаючи на таке.

В ухвалі про залишення позову без руху було зазначено, що за приписами ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що факт подання 18.02.2019 скарги до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо скасування рішення та отримання 14.06.2019 рішення Вищої кваліфікаційно- дисциплінарної комісія адвокатури №V-005/2019 від 30.05.2019 за результатом розгляду вказаної скарги, свідчать про те, що в період з 18.02.2019 по 14.06.2019 скарга перебувала на розгляді у Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури, а тому очікування відповіді від вищого органу може вважатися поважною причиною пропуску строку на судове оскарження.

Разом з тим, позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що він у період з 22.01.2019 по 17.02.2020, з 15.06.2019 по 28.06.2019, з 21.07.2019 по 01.10.2019, з 12.10.2019 по 20.10.2019, з 26.10.2019 по 28.10.2019, 02.11.2019 по 17.11.2019 не мав можливості звернутися до суду за захистом своїх прав.

Посилання позивача, що дія оскаржуваного рішення є постійною і не обмежується його разовим застосуванням, а також на те, що чинним рішенням його суб`єктивні права можуть порушуватися неодноразово, тобто упродовж усього часу чинності такого рішення, є безпідставними, оскільки при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Разом з тим, правову позицію, викладену в судових рішеннях Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17, від 30.05.2019 у справі №457/908/17, на яку посилається позивач, не можна застосовувати до даної справи, оскільки зазначені судові рішення постановлені за наслідками інших фактичних обставин справи щодо припинення виплати пенсії.

Отже, за наведених обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Звертаючись з заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду у адміністративній справі №240/11730/19, позивач не врахував, що він про порушення свого права дізнався 21.01.2019, про що сам зазначив у заяві про поновлення строку звернення до суду від 18.11.2019, а перебіг строку звернення до суду з вимогами про скасування оскаржуваного рішення відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" виникає з дня виникнення права на судове оскарження, тобто з 21.01.2019.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог закону і має бути наслідком добросовісних дій всіх учасників процесу. Позивачу було чітко роз`яснено недоліки подано позову та способи їх усунення, які певною мірою залишились без належного реагування зі сторони позивача.

Отже, перевіривши і дослідивши поданий ОСОБА_1 позов на предмет дотримання статей 160, 161 КАС України, суд дійшов до висновку, що у строк, встановлений судом, позивач вимог ухвали суду від 25.11.2019 про залишення позовної заяви без руху не виконав, оскільки не зазначив причин, які об`єктивно йому перешкоджали вчасно звернутись до суду або робили таке звернення неможливим.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто позивачем у строк, встановлений судом, то суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , що не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Майстренко