Справа № 428/13036/19
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/148/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Сєвєродонецьку Луганської області без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Ходченкової Дар`ї Олексіївни про визнання дії протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Ходченкової Дар`ї Олексіївни про визнання дії протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 10.11.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він 10.11.2019 року о 17-07 год. у м. Сєвєродонецьку по пр-ту Гвардійському зупинився в зоні дії знаку 5.43.1 без видимих на то причин, чим порушив п.15.9.(е) Правил дорожнього руху. Він не згоден з зазначеною постановою, оскільки під час руху сталась поломка його автомобіля, перегрівся двигун та протік радіатор, через що двигун заглох, а автомобіль не міг рухатись далі. Після вимушеної зупинки він увімкнув аварійну сигналізацію відповідно до п.9.9. (а) Правил дорожнього руху та пішов до магазину попросити води. Відповідач не взяв до уваги, що його зупинка була вимушеною. Крім того, відповідач не взяв до уваги свідчення свідка та не з`ясував, чи було взагалі скоєне адміністративне правопорушення. Він відмовився отримувати та підписувати постанову про адміністративне правопорушення. Крім того, в тексті постанови помилково зазначено номер транспортного засобу ВВ7003ЕВ.

Просив суд визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1731178 від 10.11.2019 року.

25.11.2019 року судом постановлено ухвалу про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач поліцейський 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Ходченкова Д.О. надала суду відеозапис з місця події.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 15.9.(е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

10.11.2019 року відповідачем в м. Сєвєродонецьку по пр-ту Гвардійський, буд. 59, було розглянуто справу та винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1731178 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП,

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, здійснив зупинку транспортного засобу КІА СЕRATO, номерний знак НОМЕР_1 , ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме 10 м, чим порушив п. 15.9 (е) Правил дорожнього руху - порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних таксі.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4 Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста і восьма статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач поліцейський 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Ходченкова Д.О. під час винесення оскаржуваної постанови діяла у відповідності до вимог ст.ст. 222, 258 КУпАП та Інструкції.

Винесення поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення не суперечить вимогам діючого законодавства.

Відповідач на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення надав суду відеозапис, який був досліджений судом.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону №580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1731178 від 10.11.2019 року, в ній зазначено, відбувалась фіксація на відеореєстратор ХІАОМІ, боди-камеру ВВ00149, ВВ00122.

Таким чином, суд приймає до уваги відеозапис вчиненого позивачем адміністративного правопорушення і процедури розгляду справи, та вважає його належним та допустимим з огляду на вимоги КАС України.

На наданому відеозаписі зафіксовано, що на дорозі стоїть автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 , з відкритим капотом та увімкненою аварійною сигналізацією. Зафіксовано перевірку документів у позивача поліцейськими, пояснення позивача, який зазначає, що був змушений зупинитись на цьому місці через поламку автомобіля, та просить у поліцейських пляшку води, бо перегрівся автомобіль. Зафіксовано розгляд справи поліцейським Ходченковою Д.О. за зупинку ближче 30 м від тролейбусної зупинки, роз`яснення прав ОСОБА_1 за ст. 268 КУпАП. Зафіксовано, що позивач заперечує скоєння ним правопорушення та пояснює, що це аварійна зупинка, яка сталась через те, що автомобіль зламався. Зафіксовано оголошення стягнення у вигляді штрафу та відмову позивача отримувати копію постанови. Також на відео зафіксовано, що поліцейському в приміщенні магазину продавець пояснює, що тільки що заходив їх підрядник і цікавився наявністю роботи. Також зафіксовано замір поліцейськими відстані рулеткою.

На наданих позивачем фотографіях зафіксовано належний йому автомобіль, який стоїть з відкритим капотом та увімкненою аварійною сигналізацією. Також зафіксовано, що на дорозі під капотом розлита рідина.

Суд, оцінюючи зазначений відеозапис та надані фотографії, вважає за необхідне відзначити, що відповідачем під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 не в повній мірі було дотримано вимоги ст. 280 КУпАП.

З наданого відеозапису вбачається, що позивач заперечував порушення ним Правил дорожнього руху, оскільки зупинка автомобіля була вимушеною через поломку автомобіля. Зазначене підтверджується даними відеозапису та фотографіями і відповідачем спростований не був. При цьому суд не бере до уваги пояснення продавця з магазину, оскільки вона не була допитана як свідок під час розгляду справи про адміністративне правопорушення з дотриманням порядку допиту свідків, встановленому чинним КУпАП.

Пунктом 15.14. Правил дорожнього руху визначено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Пунктом 9.9.(а) Правил дорожнього руху встановолено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зупинка позивача ОСОБА_1 була вимушеною, він дотримався вимог п. 15.14., 9.9. (а) Правил дорожнього руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог визнати дії відповідача протиправними суд зазначає, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дії поліцейського патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, у разі такого виявлення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією №1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення. Тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, що має наслідком часткове задоволення позовних вимог.

Щодо решти доводів позивача слід відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 139 КАС України з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 139, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1731178 від 10.11.2019 року.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 .

Відповідач: поліцейський 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Ходченкова Дар`я Олексіївна, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8.

Суддя Ж. І. Кордюкова