Справа № 826/10649/18
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2020 року

Київ

справа №826/10649/18

адміністративне провадження №К/9901/2731/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №826/10649/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа - Генеральна прокуратура України, про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом у якому просила:

- визнати неправомірним звільнення ОСОБА_1 11 червня 2018 року з посади головного спеціаліста відділу аудиту підприємств нафтогазового сектору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, з підстав встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді;

- зобов`язати Міністерство енергетики та вугільної промисловості України поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу аудиту підприємств нафтогазового сектору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства енергетики та вугільної промисловості України;

- стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі;

- стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000, 00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року скасовано судове рішення першої інстанції та прийнято нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірним звільнення ОСОБА_1 11 червня 2018 року з посади головного спеціаліста відділу аудиту підприємств нафтогазового сектору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, з підстав встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді.

Зобов`язано Міністерство енергетики та вугільної промисловості України поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу аудиту підприємств нафтогазового сектору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з 11 червня 2018 року.

Стягнуто з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 276357, 17 грн.

Cтягнуто з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20000, 00 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу аудиту підприємств нафтогазового сектору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з 11 червня 2018 року та стягнення з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби, яку обіймала позивачка та у зв`язку зі звільненням з якої виник цей спір (головний спеціаліст відділу аудиту підприємств нафтогазового сектору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства енергетики та вугільної промисловості України), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №826/10649/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа - Генеральна прокуратура України, про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду