Справа № 477/122/20
Суддя: Глубоченко С. М.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/122/20
Провадження №2-а/477/4/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 січня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 13 березня 2019 року, а також поновити пропущений строк для подання позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Оскаржувана постанова прийнята адміністративною комісією при виконавчому комітеті Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області (далі адміністративна комісія) 13 березня 2019 року.

Відповідно до частини першої 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Указане кореспондується з положеннями частини другої статті 286 КАС України, згідно якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Отже, строк звернення до адміністративного суду з указаним позовом минув 26 березня 2019 року (з урахуванням вихідних днів).

Позивач ОСОБА_1 з указаним позовом звернувся 27 січня 2020 року, тобто через 10 місяців і 14 днів з дня винесення оскаржуваної постанови адміністративної комісії.

Зі змісту позовної заяви в частині поновлення процесуальних строків звернення до суду вбачається, що позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови «задовго після розгляду справи» лише після того, як державною виконавчою службою почалося стягнення боргу з пенсії та ознайомлення ним з оскаржуваним рішенням.

В додатках до позовної заяви міститься заява позивача до Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 18 червня 2019 року про надання йому копії постанови адміністративної комісії від 13 березня 2019 року.

Також, згідно листа Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 20 червня 2019 року №1457/02-54 позивачу ОСОБА_1 надано копію оскаржуваної постанови.

Отже, слід дійти висновку, що позивач станом на 18 червня 2019 року та 20 червня 2019 року знав про існування оскаржуваної постанови та знайомий з її змістом.

Будь яких доказів, що спростовують указаний висновок суду матеріали позову не містять, позивач не зазначає й іншого часу одержання ним оскаржуваної постанови чи ознайомлення з її змістом.

Як на підставу пропуску строку звернення до суду позивач також посилається на наявність в нього статусу особи з інвалідністю другої групи, тяжкий стан здоров`я, неповідомлення про існування оскаржуваної постанови та брак юридичних знань.

Підтверджуючи тяжкий стан здоров`я, позивач надає протокол МРТ від 01 березня 2019 року.

Обстеження, яке проходив позивач, проведене за 12 днів до винесення оскаржуваної постанови.

Отже, указаний доказ не може підтверджувати поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як убачається з практики Європейського Суду з прав людини, позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», та у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» Європейський Суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно правових позицій Верховний Суду України, викладених у постановах від 13 вересня 2006 року по справі №6-26370кс04 та від 30 вересня 2015 року по справі №21-2231а15, поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку. Суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами.

За правилами статей 122 та 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Перевіривши та оцінивши підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, які зазначені позивачем у позовній заяві, з урахуванням наданих позивачем доказів, суд уважає, їх неповажними, оскільки позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови 18 червня 2019 року, а звернувся до суду із позовом лише 27 січня 2020 року, не надав доказів наявності в нього вагомих перешкод чи труднощів для реалізації права своєчасного звернення до суду, починаючи, в тому числі, з 18 червня 2019 року.

При цьому, суд зазначає, що «брак юридичних знань» не є поважною причиною несвоєчасного звернення до суду, оскільки зазначена необізнаність не позбавляла позивача права на отримання професійної правничої допомоги, в тому числі безоплатної (оскільки позивач є особою з інвалідністю).

Крім цього, позивач мав право, відповідно до частини четвертої статті 160 КАС України на допомогу службовця апарату адміністративного суду в оформленні позовної заяви.

Згідно статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно частини першої та частини другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючі викладене, позивачу необхідно зазначити інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Керуючись статтями 121, 123, 169 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків заяви в спосіб, визначений в мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО