Справа № 698/381/16-а
Суддя: Зінченко М. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/381/16-а
Провадження № 2-а/698/9/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 р.

суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Зінченко М.Г., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання перерахування та виплату недоплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо визнання протиправними дії Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, щодо відмови їй у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням суми грошової винагороди в розмірі 8 791,35 грн., починаючи з 17.12.2010 року. В обґрунтування позивач зазначила, що з 17.12.2010 року їй призначено пенсію згідно ЗУ « Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ..

При оформленні на пенсію, позивач надала до Управління Пенсійного Фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області довідку про заробітеу плату від 16.12.2010 року № 2041 та довідку про надбавки та премії від 16.12.2010 року № 2042, які містили інформацію про її заробіток за останні 24 календарні місяці роботи.

При обчисленні розміру пенсії Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області включило до складу середньомісячного заробітку грошову винагороду, що становила 8 791,35 грн.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких стверджує про відсутність законних підстав для задоволення. Зокрема в обґрунтування заперечень зазначив, що при визначенні зарплати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові зарплати, передбаченими Законом України «Про державну службу» та постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій». Не заперечуючи, факт сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із вказаних позивачем виплат, відповідач вважає, що у розумінні ст. 33 Закону України «Про державну службу» зазначені позивачем виплати носять разовий характер, не входять до складу заробітної плати, не відносяться до інших надбавок, а отже, не можуть враховуватися при обрахунку пенсії державного службовця. Крім того, відповідач зазначив, що адміністративний позов подано позивачем з порушення строку звернення до адміністративного суду визначеного ст. 99 КАС України. При цьому зауважив, що позивач не просить суд про поновлення пропущеного строку та не наводить мотиви поважності пропуску такого пропуску. З огляду на наведене, відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України просить суд залишити адміністративний позов без розгляду.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З пенсійного посвідчення серії ААЄ № 175591 виданого 21.02.2011 року Пенсійним фондом України вбачається, що позивачу призначено довічно пенсію за віком.

З заяви позивача від 22.04.2016 року вбачається, що остання звернулася до відповідача з проханням врахувати при обчисленні розміру пенсії суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та одноразової винагороди, починаючи з дня призначення пенсії.

З відповіді відповідача від 05.05.2016 року № 1/п-10 вбачається, що позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням сум індексації, грошової винагороди, оскільки на думку відповідача, вказана сума не відносяться до інших надбавок.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 «Про службу в органах місцевого самоврядування» Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевогосамоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини шостої статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з досліджених судом доказів, з усіх вказаних вище спірних виплат, які було проведено позивачу, утримано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача.

Відповідно до статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За таких обставин, суми матеріальної допомоги, винагород та індексації, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, не зважаючи на те, що вказані суми не включаються до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11) згідно з якою отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених ч. 2 ст. 99 КАС України, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки позовні вимоги стосуються періодичних виплат, право на які у позивача виникло із встановленням відповідного статусу, то строк, коли останній міг дізнатись про порушення своїх прав, наступав з моменту отримання таких виплат. При цьому позивачем не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку, а правова необізнаність особи, яка могла мати місце у даному випадку, не може бути визнана поважною причиною для пропущення строку звернення до суду, як і підставою для його поновлення, оскільки закони і інші нормативно-правові акти друкуються в періодичних виданнях та є доступними необмеженому колу осіб.

Враховуючи вищезазначене, суд з урахуванням часу звернення позивача до суду (16 .05.2016 року) приходить до висновку, що адміністративний позов в частині вимог за період з 17.12.2010 року по 15.12.2015 року включно необхідно залишити без розгляду. З огляду на зазначене, задоволенню підлягають тільки позовні вимоги за період з 16.12.2015 року по 16.05.2016 року.

За таких обставин, суд визнає відмову відповідача у врахуванні при обчисленні розміру пенсії сум одноразової винагороди протиправною та ухвалює про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаних сум, починаючи з 16.12.2015 року по 16.05.2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Керуючись ст.ст. 2, 11,18, 158-163, 256 ч. 1 п. 1 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії про визнання дій протиправними та зобов`язання перерахування та виплату недоплачених сум пенсії задовольнити частково.

Дії Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням суми грошової винагороди в розмірі 8 791,35 грн. - визнати протиправними.

Зобов`язати Звенигородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням суми грошової винагороди в розмірі 8 791,35 грн, із розрахунку 80 відсотків заробітної плати, відповідно до норм Закону України «Про державну службу», які діяли на час призначення пенсії державного службовця, починаючи з 16.12. 2015 року по 16.05.2016, з урахуванням проведених виплат.

Адміністративний позов в частині вимог за період з 17.12.2010 року по 15.12.2015 року включно - залишити без розгляду.

Рішення суду у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий М.Г. Зінченко