Справа № 399/592/19
Суддя: Шуліка О. О.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 399/592/19
провадження № 2-а/399/9/20
Рішення

Іменем України

29 січня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Шуліки О.О., за участю: секретаря судового засідання - Бобрик І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.. Онуфріївка Кіровоградської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 (проживаючого: АДРЕСА_1 ) до суб`єкту владних повноважень поліцейського СРПП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області Свідова Олександра Григоровича (юридична адреса:39600, Полтавська область, м.Кременчук, проспект Свободи, буд. 166), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі-

В С Т А Н О В И В:

28.11.2019 року до Онуфріївського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП у Полтавській області Свідова Олександра Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

18.11.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAZDA», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 з причепом КРАЗ 81138, державний номерний знак НОМЕР_2 був зупинений співробітниками поліції за порушення правил дорожнього руху, за наслідками чого відносно нього складено постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

З постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення поліцейським не були досліджені всі обставини справи. Окрім цього, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а оскільки поліцейським не надано достатніх доказів вини, то позивач просить скасувати постанову поліцейського СРПП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП у Полтавській області Свідова Олександра Григоровича серії БАА № 680803 від 18.11. 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 2.12.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами ст. 286 КАС України, призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити.

Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі. Жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно в нього зламалося колесо і він їхав до Кременчука його відремонтувати, оскільки в них в селі відсутні будь - які запчастини до автомобілів.

Оскільки відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, повторно не з`явився у судове засідання, на підставі ч. 3 ст. 205 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

18.11.2019 року поліцейським СРПП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП у Полтавській області Свідовим Олександром Григоровичем винесено постанову серії серії БАА № 680803, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП за те, що 18.11.2019 року, о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 на а/шМ22 керував транспортним засобом «керуючи автомобілем «MAZDA», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 з причепом КРАЗ 81138, державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому на причепі відсутні два болти, чим порушив п. 31.4.5є Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 18 листопада 2019 року, а позивач звернувся до суду 28.11. 2019 року, то встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України десятиденний строк звернення до суду ним не порушено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено розгляд справи, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З наведеного вбачається, що диспозиція сформульована в ч. 1 ст. 121 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДР, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

В пункті 31.4.5є Правил дорожнього руху України вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній болт ( гайка ) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Зі змісту приписів ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП суд доходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 121 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Разом з тим, відповідно до закріпленого в ст.62Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі«Надточій протиУкраїни» Європейськийсуд зправ людинив своємурішенні від15.05.2008року відзначив,що УрядУкраїни визнавкарний кримінально-правовийхарактер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" (п.33) Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу, що до постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.11.2019 року не додано матеріалів відеофіксації, пояснень свідків правопорушення, тощо. Факт відсутності доказів, підтверджується відсутністю жодних зазначень про це у змісті постанови.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем сторонами не надано.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не в повній мірі з`ясував обставини у відповідності до ст. 280 КУпАП, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, в підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення доказів не надав, на розгляд справи не з`явився, відзиву на позов не надав, суд вважає за необхідне скасувати постанову від 18.11.2019 року.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 72, 74, 77, 132, 134, 139, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 36, 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (проживаючого: АДРЕСА_1 ) до суб`єкту владних повноважень поліцейського СРПП Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області Свідова Олександра Григоровича (юридична адреса:39600, Полтавська область, м.Кременчук, проспект Свободи, буд. 166), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП№4 Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області Свідова Олександра Григоровича від 18.11.2019 року серії БАА № 680803 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 18.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 3.02.2020 року.

Суддя О.О. Шуліка