Справа № 200/13429/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 р. Справа№200/13429/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27-А, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить суд:

- визнати дії відповідача неправомірними з проведення розрахунку пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 2,69756;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з використанням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 3,39;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу заборгованості по пенсії, з моменту призначення пенсії по день перерахунку, з урахуванням, фактично отриманої пенсії.

В обґрунтування зазначив, що найбільш вигідним для розрахунку коефіцієнту на момент призначення пенсії, був період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2007 року, коефіцієнт якого складає з розрахунку позивача 3,39. На даний час, позивач зазначає, що Пенсійний фонд для розрахунку пенсії взятий індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку 2,69756. Вважає, що відповідач діяв неправомірно, а тому просить зобов`язати провести перерахунок пенсії з використанням індивідуального коефіцієнту середнього заробітку 3,39 та стягнути заборгованість по пенсії, з моменту призначення пенсії, з урахуванням виплаченої пенсії.

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17 грудня 2019 року.

17 грудня 2019 року розгляд справи відкладено на 14 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року закрито підготовче провадження. Розгляд справи призначено на 27 січня 2020 року.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Тобто, зазначає відповідач, що незалежно від бажання пенсіонера, враховується вся заробітна плата за період з 01 липня 2000 року для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії в автоматизованому режимі, на підставі заяви позивача про призначення йому пенсії за віком. На підставі чого, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28 січня 2015 року позивач звернуся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії та з цього дня отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1), призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року.

При призначенні пенсії позивачу враховано загальний стаж 39 років 9 місяців 4 дні та взята заробітна плата з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2014 року по даним персоніфікованого обліку.

Позивач звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії. В заяві зазначений перерахунок автоматичний.

Рішенням органу ПФУ від 10 вересня 2019 року №98 про перерахунок пенсії.

В наслідок проведення перерахунку сума коефіцієнтів заробітної плати зменшилася з 430,50438 до 335,80780 проте індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії після проведення оптимізації заробітку збільшився з 2,47416 до 2,69756, що в свою чергу спричинило збільшення розміру пенсії позивача, оскільки даний коефіцієнт використовується у формулі для обчислення пенсії.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії у гривнях, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону з якої обчислюється пенсія у гривнях, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати розраховується, як сума коефіцієнтів заробітної плати поділити на кількість місяців заробітної плати для розрахунку пенсії.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком (список № 1), призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року.

При призначенні пенсії позивачу враховано загальний стаж 39 років 9 місяців 4 дні та взята заробітна плата з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2014 року по даним персоніфікованого обліку.

В наслідок проведення перерахунку сума коефіцієнтів заробітної плати зменшилася з 430,50438 до 335,80780 проте індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії після проведення оптимізації заробітку збільшився з 2,47416 до 2,69756, що в свою чергу спричинило збільшення розміру пенсії позивача, оскільки даний коефіцієнт використовується у формулі для обчислення пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком. Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

При здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії були взяті данні персоніфікованого обліку з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2014 року. Сума коефіцієнтів зарплати після оптимізації склав 335,80780. Індивідувальний коефіцієнт для обчислення після оптимізації склав 2,69756. Середньомісячний заробіток для обчислення склав 6449,81 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії, відповідач правильно визначив індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії, а також враховуючи, що визначення коефіцієнту заробітної плати встановлено на законодавчому рівні та не визначається самостійно застрахованими особами, а тому в позові слід відмовити у повному обсязі.

Суд, також зазначає, що Постановою Пенсійного фонду № 22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії. Така форма заяви передбачає розділ наступного змісту "При призначенні пенсії прошу виключити з підрахунку заробітної плати період з ____ до ___ або провести це автоматизованим способом (непотрібне закреслити)".

Отже, законодавець дав право особі - пенсіонеру визначити період, що підлягає виключенню з підрахунку заробітної плати, для обчислення розміру пенсії.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач звертаючись до УПФ із заявами про призначення пенсії, а також про їх перерахунок у жодного разу не виказав бажання щодо періодів, які підлягають виключення з підрахунку заробітної плати для обчислення пенсії на його думку, які заявлені у позовній заяві.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені норми законодавства та враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що управління, перераховуючи пенсію позивача в автоматизований спосіб, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи, що позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд відповідно до ст. 139 КАС України вважає, що сплачена ним при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 802,80 грн. відшкодуванню відповідачем за рахунок бюджетних асигнувань не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», яка регулює питання повернення судового збору, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Виходячи з наведеного сума переплати судового збору в розмірі 34,40 грн підлягає поверненню позивачу, як надмірно сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27-А, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 34,40 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 27 січня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Г. Аляб`єв