Справа № 606/37/20
Суддя: Ромазан Л. С.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/37/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа інспектор СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Стасишин Я.С., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №517771 від 23.12.2019 року, посилаючись на те, що вона прийнята з порушенням вимог, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, оскільки він не порушував вимог пункту 8.7.3. «ґ» Правил дорожнього руху України. Так, обгрунтовуючи позовні вимоги у своєму позові, ОСОБА_1 вказав, що під час керування ним автомобілем горіло зелене світло, яке дозволяло рух. Крім того, на тротуарі стояли пішоходи, які не переходили вулицю тому, що для них горіло червоне світло. Про такі обставини вказував і працівникові поліції, котрий зупинив автомобіль під його керуванням. Також, пропонував інспектору опитати пішоходів, як свідків, які б могли підтвердити зазначене. Однак, працівник поліції не бажав цього робити. Вважає зазначену постанову неправомірною та просить її скасувати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Теребовлянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області та третя особа інспектор СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Стасишин Я.С. у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового розгляду, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не подали.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Постановою інспектора СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Стасишина Я.С. від 23.12.2019 року серії БАА № 517771 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23.12.2019 року о 12 год.16 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 , в м. Теребовлі по вул.Князя Василька, проїхав на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим допустив порушення пункту 8.7.3. «ґ» Правил дорожнього руху України.

Однак, в судовому засіданні, із позовної заяви, встановлено, що позивач 23.12.2019 року о 12 год.16 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 , в м. Теребовля по вул.Князя Василька, проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора. Про такі обставини він вказував і працівникові поліції, котрий зупинив його, виносячи оспорювану постанову.

Відповідно до пункту 8.7.3. «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, зелений сигнал світлофора дозволяє рух.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної зазначеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд наголошує, що в оскаржуваній постанові поліцейським в п.7 зазначено, що до неї на вимогу суду додається відео про вчинення ОСОБА_1 23.12.2019 року адміністративного правопорушення.

Так, 09 січня 2020 року відповідачу Теребовлянському відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, третій особі надсилалася вимога, яку ними було отримано 13.01.2020 року (ухвала про відкриття провадження), а саме подати у судове засідання, відзив на позовну заяву, докази, якими обґрунтовується відзив та з`явитись у судове засідання представнику відповідача, однак ними до матеріалів справи не долучено будь яких доказів про вчинення ОСОБА_1 23.12.2019 року адміністративного правопорушення та останні не з`явилися в судові засідання.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, під час судового розгляду відповідачем не представлено суду достатніх доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не спростовано доводи позивача про непорушення ним ПДР України, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі .

Керуючись ст. 9, 245, 251, 254, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст.9, 77, 229, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Стасишина Я.С. від 23.12.2019 року серії БАА № 517771 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: