Справа № 460/1581/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1581/19 пров. № 857/11998/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Борискіним С. А. у м. Рівному) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати протиправною відмову відповідача у призначенні їй пенсії за віком через незарахування до загального стажу роботи періоду роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 04 квітня 2018 року, де було відпрацьовано 22,24,24,2 людино-днів; зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком та зарахувати до загального стажу роботи період роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 04 квітня 2018 року, де було відпрацьовано 22,24,24,2 людино-днів.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак відповідачем протиправно відмовлено у її призначенні з огляду на непідтвердження первинними документами факту її постійної зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаним позовом та не подано заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин його пропуску. Крім того зазначає, що відповідачем була проведена перевірка достовірності документів про факт роботи позивача та повну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ", за наслідками якої не були надані бухгалтерські та інші документи щодо придбання палива, насіння, гербіцидів, інших товарів та документи щодо реалізації сільськогосподарської продукції у зв`язку з їх відсутністю. Книга наказу містить проект наказу, який керівником не підписаний, а отже записи в трудовій книжці позивача про прийняття на роботу носять фіктивний характер. Також стверджує, що судом не належно досліджено акт перевірки достовірності документів про факт роботи на постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Судом не взято до уваги й те, що 27 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення керівником ФГ " Федаса Віктора Васильовича " кримінального правопорушення.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як жінка, яка виховала п`ятеро дітей і є постійно зайнятою особою у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ".

Листом Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 07 листопада 2018 року №1979/04 відмовлено позивачу у задоволенні вказаної заяви з огляду на непідтвердження первинними документами факту її постійної зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ". Зазначено, що за даними акта перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції для призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", у фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " відсутні первинні чи будь-які інші документи, що підтверджують ручне прополювання, просапування та збирання технічних культур; відсутні склади для їх зберігання. Також, документально не підтверджено нарахування заробітної плати та відрахування з фонду заробітної плати податків і зборів. Крім того, зазначено, що всупереч статті 24 Кодексу законів про працю України, трудова книжка позивача у господарстві відсутня.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що запис в трудовій книжці позивача в повній мірі підтверджує зайнятість останньої на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві, а доказів, що спростовують факт зайнятості, відповідачем не надано.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 7 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 7 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV пунктами 1, 2, Постанови Кабінету Міністрів від 16 травня 1992 року № 244 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей» установлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті І цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основними умовами для призначення жінкам пенсії, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 114 Закону № 1058, є виховання нею не менше п`яти дітей (в тому числі усиновлених) до 14-річного віку та зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пункт 20 Порядку № 637 визначає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Фермерського господарства " Федаса Віктора Васильовича " є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11). Поряд з цим, господарство здійснює розведення інших тварин (КВЕД 01.49), допоміжну діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (КВЕД 10.39), оптову торгівлю зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21) та оптову торгівлю м`ясом і м`ясними продуктами (КВЕД 46.32).

Як підтверджується записами трудової книжки позивача, 04 квітня 2018 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до Фермерського господарства "Федаса Віктора Васильовича" підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день.

Будь-яких виправлень чи неточностей такий запис не містить.

Суд зазначає, що будь-які сумніви відповідача у достовірності вказаного запису є недостатніми підставами для неприйняття його до уваги при призначенні позивачу пенсії, оскільки його недійсність у встановленому законом порядку відповідачем не доведена.

На підтвердження виконання позивачем роботи на Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " надано засвідчені копії табелів обліку використання робочого часу з квітня по липень 2018 року, звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, ягід і винограду на 01 грудня 2018 року, звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з квітня по липень 2018 року, а також квитанції про сплату податку за вказаний період.

Доказів недійсності чи скасування вказаних документів відповідачем надано не було.

Покликання відповідача на встановлення за результатами проведення відповідачем перевірки відсутності бухгалтерських та інших документів щодо придбання палива, насіння, гербіцидів, інших товарів та документів щодо реалізації сільськогосподарської продукції, що на думку відповідача, вказує на фіктивний характер здійснення фермерським господарством господарської діяльності, суд не бере до уваги, оскільки вказані обставини не входять до предмету доказування в даній справі.

Щодо проведення досудового розслідування на підставі внесеної 27 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за частиною першою статті 358 КК України (номер кримінального провадження 0000569), суд зазначає, що вказана обставина, за відсутності належних доказів, не дає підстави для висновку про недійсність виданих фермерським господарством документів.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, суд вважає такі безпідставними, оскільки лист Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 07 листопада 2018 року №1979/04 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" був надісланий позивачу 03 січня 2019 року, відтак, про порушення своїх прав позивач дізналася після 03 січня 2019 року, а з вказаним позовом до суду звернулася - 02 липня 2019 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність незарахування відповідачем до загального стажу роботи позивача періоду її роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 04 квітня 2018 року, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 460/1581/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 30.01.2020