Справа № 810/4816/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Київ № 810/4816/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Премєр-Ліга» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Премєр-Ліга» (далі також - позивач, ТОВ «Премєр-Ліга») з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі також - відповідач, ГУ ДФС у Київській області), в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 18.06.2018 № про сплату штрафну на суму 612,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на протиправність прийнятого ГУ ДФС у Київській області за наслідками проведеної камеральної перевірки, на підставі акта від 21.05.2018 №258/10-36-40-05/32214641 податкового повідомлення-рішення від 18.06.2018 №, яким до ТОВ «Премєр-Ліга» застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату суми грошового зобов`язання за платежем «акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів». Позивач зазначив, що камеральна перевірка з питання своєчасності сплати грошових зобов`язань, задекларованих в декларації з акцизного податку за вересень 2016 року, була проведена контролюючим органом з порушенням порядку (а саме поза межами наданих повноважень) та з простроченням 30-денного терміну, визначених для проведення таких перевірок. Крім того, позивач стверджує про відсутність у нього порушень перерахування до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань. На переконання позивача обставини формування в інформаційній системі контролюючого органу недоїмки за ТОВ «Премєр-Ліга» по сплаті акцизного податку зумовлена виключно обставинами, що були предметом дослідження у судовій справі № 810/4917/15.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 відкрито провадження у справі № 810/4816/18 за вказаним позовом ТОВ «Премєр-Ліга» та дану справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзиву на позовну заяву, а також додаткові матеріали - витяги з інтегрованої картки платника акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» - ТОВ «Премєр-Ліга» за 2015 і 2016 роки. Свої заперечення відповідач мотивував тим, що камеральна перевірка, результати якої оформлені актом від 21.05.2018 №258/10-36-40-05/32214641, була проведена у відповідності та з дотриманням чинного законодавства, а а також у межах законодавчо визначеного строку для проведення такої перевірки. Щодо обґрунтованості підстав для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення представник відповідача зазначив наступне: за даними інтегрованої картки платника (позивача) починаючи з 30.10.2016 за ТОВ «Премєр-Ліга» обліковувався податковий борг, що виник у зв`язку з несплатою платником задекларованого у декларації з акцизного податку реєстр. № від 18.10.2016 податкового зобов`язання за період вересень 2016 року. Керуючись приписами п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Київській області зарахувало кошти у сумі 3 060 грн., що надійшли від ТОВ «Премєр-Ліга» в якості оплати штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 09.10.2018 №, у рахунок погашення наявного на той час податкового боргу. При цьому, оскільки граничним строком сплати самостійно узгодженого податкового зобов`язання по декларації акцизного податку ТОВ «Премєр-Ліга» за вересень 2016 року є 30.10.2016, а дата надходження від платника коштів у сумі 3060 грн. - 25.10.2017, то в даному випадку мало місце порушення граничного строку сплати названого податку на термін більше 30 календарних днів. У зв`язку з наведеним представник відповідача вважає, що у контролючого органу були всі законні підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу за ст. 126 Податкового кодексу України.

У свою чергу представником позивача до суду подано відповідь на відзив, де позивач повторно наголосив на відсутності у ТОВ «Премєр-Ліга» законно сформованого податкового боргу, що спростовує правомірність податкового повідомлення-рішення від 18.06.2018 №.

У призначеному підготовчому засідання у справі представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю, а представник відповідача проти позову заперечував з підстав, що наведені у відзиві на такий позов.

За результатами підготовчого провадження судом 20.12.2018 на підставі ст. 183 Кодексу адміністративного судочинства України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Від позивача до суду надійшла заява від 21.01.2019 про здійснення розгляду справи в порядку письмового проваження. Відповідач також подав до суду заяву від 21.01.2019 про те, що не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, суд відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 Коденксу адміністративного судочинства України ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У травні 2018 працівником ГУ ДФС у Київській області проведена камеральна перевірка, предметом якої було питання дотримання ТОВ «Премєр-Ліга» вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати до бюджету акцизного податку, задекларованого Товариством у поданій декларації акцизного податку за звітний період вересень 2016 року, реєстр. № від 18.10.2016 (а саме - в додатку № 6 до такої декларації). За результатами такої перевірки складений акт від 21.05.2018 №258/10-36-40-05/32214641 (далі - акт камеральної перевірки), за висновком якого позивач порушив граничний строк (30.10.2016) сплати самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з акцизного податку за вересень 2016 року в частині суми 3 060 грн. на термін більше ніж 30 календарних днів. А саме фактично датою погашення вказаного грошового зобов`язання в частині суми 3 060 грн., що сплачена до бюджету згідно платіжного доручення №138970 від 20.10.2017, стало 25.10.2017.

Не погоджуючись із висновками цього акта камеральної перевірки ТОВ «Премєр-Ліга» подало до канцелярії ГУ ДФС у Київській області письмові заперечення до такого акта. Своїм листом від 14.06.2018 №11004/10/10-36-40-05-08 ГУ ДФС у Київській області залишило висновки акта камеральної перевірки без змін.

18.06.2018 на підставі акта камеральної перевірки ГУ ДФС у Київській області прийняло спірне у справі податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за №, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов`язання за платежем «акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» (код « 14040000») у розмірі 3 060 грн. всього на строк на 361 календарний день, нарахувало позивачу штраф у сумі 612 грн. (що, складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 29.08.2018 №27723/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги вказане податкове повідомлення-рішення від 18.06.2018 залишено без змін.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 18.06.2018 № протиправним і безпідставним, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції чинній до 1 січня 2017 року, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом норм ст. 36 цього Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначена норма кореспондується з пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України («Строки сплати податку з підакцизних товарів, вироблених на митній території України, а також реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі»), згідно з якою суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

У свою чергу за змістом норми пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК Укпаїни податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

За змістом пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України у редакції, чинній до 1 січня 2017 року, «податковий борг» - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до норм п. 87.1 ст. 87 ПК України (у редакції чинній з 1 січня 2017 року) джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В силу приписів п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Також, п. 131.2 ст. 131 ПК України визначено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. При цьому, якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

З аналізу вищевикладених норм Кодексу вбачається, що дії органу ДФС та платника податків в частині сплати податкового боргу та спрямування сплачених коштів чітко регламентовані. Так, наведені норми Кодексу встановлюють обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що їх добровільно сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків (даний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведений в його постановах від 05.06.2018 у справі №821/1750/17, від 13.02.2018 у справі № 808/2290/17).

У силу приписів п. 20.1.19 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПК України).

Зокрема, згідно з п. 126.2 ст. 126 ПК України у разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов`язання.

При цьому, в розуміні п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є саме протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Дослідивши та проаналізувавши надані представниками сторін матеріали суд встановив, що ТОВ «Прем`єр-Ліга» подало 18.10.2016 до органу ДФС електронну декларацію з акцизного податку за звітний період (місяць) вересень 2016 року разом з додатком 6 до неї - «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювангня роздрібної торгівлі підакцизних товарів». Вказана декларація була прийнята ДФС України та зареєстрована за № . За даними Додатку 6 до цієї декларації ТОВ «Прем`єр-Ліга» (копія якого надана позивачем до матеріалів справи) задекларувалдо до сплати до бюджету за вересень 2016 року податкове зобов`язання з акцизного податку з реаліазції суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 130 114 грн.

Виходячи зі змісту процитованої вище норм ст. 49, 57 і 222 ПК України, а також беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України у постанові від 12.04.2019 у справі № 809/1577/17 щодо граничного строку сплати податкового зобов`язання з акцизного податку за вересень 2016 року суд дійшов висновку, що граничним строком сплати суми податкового зобов`язання, задекларованого ТОВ «Премєр-Ліга» у поданій до органу ДФС за місцем обліку декларації з акцизного податку за звітний місяць вересень 2016 року, було 31.10.2016 (оскільки останій день строку припав на вихідний день (30.10.2016 - неділя)).

Суд встановив, що за даними інтегрованої картки платника акцизного податку з реалізацї суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - ТОВ «Прем`єр-Ліга» за 2016 рік наступне. Станом на 04.10.2016 за позивачем обліковувалася переплата по сплаті названого податку у розмірі 1 020 грн. 30.10.2016 в інтегрованій картці на підставі документу - Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізацї суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» реєстр. № від 18.10.2016 з граничним терміном сплати до 30.10.2016, нараховано позивачу до сплати податкове зобов`язання на суму 248 049 грн. Вказане грошове зобов`язання було частково погашено за рахунок наявної на той час суми переплати у розмірі 1 020 грн., та в решті суми (246 009 грн.) станом на 02.11.2016 набуло статусу недоїмки. У період з 02.11.2016 по 31.12.2016 розмір обліковуваної за позивачем недоїмки по акцизному податку збільшився до 398 980 грн. за рахунок нарахованих в інтегрованій картці до сплати сум податкових зобов`язань по податкових деклараціях за наступні звітні періоди 2016 року.

Порівнявши зміст наданого позивачем до матеріалів справи Додатку 6 до декларації з акцизного податку за вересень 2016 року (а саме: в гр. 7 «Сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті до бюджету») з інформацію з інтегрованої картки за 2016 рік про нараховану до сплати платнику 30.10.2016 суму податкового зобов`язання, суд виявив невідповідність у розмірах суми податкового зобов`язання, що підлягало сплаті до бюджету за звітний період вересень 2016 року. А саме за даними платника податку (позивача) податкове зобов`язання становило 130 114 грн., а не 248 049 грн. як то було відображено в інтегрованій картці.

В ході судового розгляду даної справи відповідач не надав суду копії податкової звітності (додатку № 6 з реєстр. № від 18.10.2016), на підставі якого до інтегрованої картки платника акцизного податку (позивача) 30.10.2016 були внесені записи про нараховану до сплати суму податкового зобов`язання з граничним терміном погашення 30.10.2016. Також відповідач не пред`явив суду податкову звітність ТОВ «Прем`єр-Ліга» за версень 2016 року (декларацію та відповідний додаток до неї), що була безпосередньо предметом дослідження під час проведення описаної вище камеральної перевірки.

У контексті з наведеним вище суд враховує те, що відповідач без поважних на то причин не надав суду засвідчений витяг з інтегрованої картки платника акцизного податку (позивача) за 2017 рік для підтвердження обставин обліковування станом на 25.10.2017 за платником податкового боргу, як такого, що виник на пдставі декларації з акцизного податку за вересень 2016 року.

Водночас позивачем до матеріалів справи була подана копія рішення ГУ ДФС у Київській області про результати розгляду скарги вих. № 1837/10/10-36-10-01-04 від 09.08.2016. Ознайомившись зі змістом цього Рішення відповідача суд з`ясував, що за наслідками розгляду скарги ТОВ «Прем`єр-Ліга» на інші податкові повідомлення-рішення (а саме: від 31.05.2016 № і №) ГУ ДФС у Київській області дійшло висновків про необхідність скасування зазначених податкових повідомлень-рішень та зобов`язання Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області вчинити дії щодо приведення у вдповідність інтегрованої картки платника податків. При прийнятті такого рішення ГУ ДФС у Київській області врахувало те, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 у справі №810/4917/15, що набрало чинності, було встановлено факт сплати ТОВ «Прем`єр-Ліга» 04.09.2015 суми акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у загальній сумі 737 215 грн. згідно платіжних доручень №17538 і №17585, та, що така сума сплаченого податку не була відображена в інтегрованій картці платника.

Як вбачається з тексту наявної у матеріалах справи копії постанови Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 у справі №810/1490/17 за позовом ТОВ «Прем`єр-Ліга» до Вишгородської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Київській області, рішення про результати розгляду скарги вих. №1837/10/10-36-10-01-04 від 09.08.2016 в частині вимоги привести інтегровану картку ТОВ «Прем`єр-Ліга» у відповідність, шляхом відображення сплачених платником 04.09.2015 сум акцизного податку у розмірі 337 215 грн. і 400 000 грн. виконані не були. За результатами розгляду адміністративної справи №810/1490/17 по суті Київським окружним адміністративним судом прйинто постанову від 13.07.2017, якою зобов`язано Вишгородську об`єднану ДПІ ГУ ДФС у Київській області виконати рішення ГУ ДФС у Київській області від 09.08.2016 №1837/10/10-36-10-01-04 «Про результати розгляду скарги». За даними Єдиного державного реєстру судових рішень дана постанова Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 набрала законної сили 31.01.2018.

Беручи до уваги вищенаведені обставини у сукупності суд дійшов висновку, що відповідач (суб`єкт владних повноважень) всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів документально факт вчинення ТОВ «Прем`єр-Ліга» порушення норм п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, що зафіксоване в акті камеральної перевірки, та відповідно - виникнення у контролюючого органу правових підстав для застосування до позивача штрафної санкції відповідно до стю 126 ПК України.

Щодо обргунтованості доводів позивача про проведення камеральної перевірки з порушенням визначеними законодавством порядку та строку, суд зазначає наступне.

За змістом пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції чинній станом на 21.05.2018, тобто на день проведення камеральної перевірки позивача) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

У свою чергу приписами п. 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

В ході розгляду даної справи суд встановив, що предметом камеральної перевірки, результати якої оформлені актом від 21.05.2018 №258/10-36-40-05/32214641, було саме питання своєчасності сплати позивачем узгодженого грошових зобов`язань з акцизного податку, а не питання правильності заповнення ним податкової звітності. У зв`язку з цим та виходячи зі змісту абз. 2 п. 76.3 ст. 76 ПК України суд вважає, що твердження позивача про проведення камеральної перевірки поза межами законодавчо встановленої компетенції та з порушенням строку спростовуються нормативно, а тому відповідно судом до уваги не враховувалося при прийнятті рішення у цій справі.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 07.09.2018 №139141 підтверджено, що ТОВ «Прем`єр-Ліга» під час звернення до суду із цим позовом сплатило судовий збір у загальному розмірі 1 762 грн. Відтак, враховуючи обсяг задоволених вимог суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у зазначеній сумі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 18.06.2018 № .

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Премєр-Ліга» (, місцезнаходження: 08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани, вул. Кірова, 162) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.