Справа № 398/1108/19
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1108/19
Провадження №: 2-а/398/5/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" січня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Вікторовича про скасування постанови №33/2017-Ол від 15 лютого 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6 800,00 грн. та визнання незаконним протоколу №25/2017-Ол від 02 лютого 2017 року про адміністративне правопорушення. Позов обґрунтовує тим, що висновки щодо порушення позивачем вимог містобудівного законодавства вважає необ`єктивними, упередженими та такими, що суперечить приписам чинного законодавства. У зв`язку з цим постанову про накладення штрафу вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушень чинного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил допущено не було. Будівництво прибудови (тамбура) розміром 3,0 м на 2,5 м до квартири АДРЕСА_1 , було виконано в першому півріччі 2007 року. Дозвільні документи на будівництво отримані в четвертому кварталі 2006 року. Разом з будівельним паспортом - дозволом було також надано Рішення №1090 від 28 грудня 2006 року виконавчого комітету Олександрійської міської ради про дозвіл на будівництво тамбура.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року за заявою позивача позовну заяву в частині позовної вимоги про визнання незаконним протоколу №25/2017-Ол від 02 лютого 2017 року про адміністративне правопорушення залишено без розгляду.

Відповідач у своє відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що будівельний паспорт, виданий ОСОБА_1 комунальним госпрозрахунковим проектним бюро не може вважатись дозволом, який видається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, що свідчить про будівництво ОСОБА_1 прибудови до кв. 6 без декларації про початок виконання будівельних робіт, а тому оскаржувана постанова винесена згідно з приписами законодавства (а. с. 147 - 149, 176).

Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Від позивача надійшла заява, в якій вона позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови підтримала, просила задовольнити та розглядати справу в її відсутність (а. с. 209)

Відповідач у своєму відзиві просив розглядати справу без його участі (а. с. 147 - 149).

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про право власності від 10 травня 1993 року належить позивачу ОСОБА_1 (а. с.14 - 18).

Рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 28 грудня 2006 року №100 дозволено позивачу будівництво тамбура до зазначеної квартири (а. с. 19).

На підставі зазначеного рішення позивачу видано будівельний паспорт (дозвіл) на будівництво тамбура до квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 20 - 21).

Відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 31 січня 2017 року №42 відповідача направлено для здійснення позапланової перевірки на «Будівельні роботи з будівництва добудови до квартири АДРЕСА_1 » (а. с. 5).

Актом позапланової перевірки №34/2017-02 від 02 лютого 2017 року виявлено, що позивачем проведено добудову до квартири АДРЕСА_1 , розміром 3,0х2,63 м без зареєстрованої декларації про початок та виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», категорія складності об`єкта - ІІ (а. с. 6 - 7).

На підставі вищезазначеного акту 02 лютого 2017 року було складено протокол №25/2017-Ол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 7 ст. 96 КУпАП (а. с. 8 - 9).

Постановою від 15 лютого 2017 року №33/2017-Ол ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 6 800,00 грн. (а. с. 12 - 13).

З матеріалів справи вбачається, що будівельні роботи тривали у 2006-2007 роках та відповідачем не спростований факт здійснення позивачем будівництва тамбура у 2007 році належними та допустимими доказами.

Зважаючи, що на момент оформлення, узгодження та отримання дозвільної документації для виконання будівельних робіт позивачем, діяв Закон України «Про планування і забудову територій» №1699-ІІІ від 20.04.2000 (далі - Закон України №1699-ІІІ), який втратив чинність з прийняттям Закону №3038, застосуванню до спірних відносин також підлягають саме приписи Закону України №1699-ІІІ.

Частиною 1 статті 28 Закону України №1699-ІІІ (тут та далі у редакції, чинній на момент отримання дозвільної документації) унормовано, що проектна документація на будівництво об`єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку.

За приписами ч. 2 ст. 28 Закону України №1699-ІІІ порядок розроблення і затвердження проектної документації на будівництво об`єктів містобудування встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань архітектури та містобудування.

Так, ст. 29 Закону №1699-ІІІ (в редакції, що діяла на момент отримання дозвільної документації) визначала, що дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі:

- проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством;

- документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову;

- рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об`єкта містобудування;

- документа про призначення відповідальних виконавців робіт та відомостей про здійснення авторського та технічного нагляду.

У разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

Видача та реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється протягом одного місяця з дня подання заяви.

Отже, на момент оформлення, узгодження, отримання дозвільної документації позивачем для виконання будівельних робіт законодавством подання декларації про початок будівельних робіт не передбачалось.

Зазначені обставини також встановлені Рішенням Кіровоградського окружного суду від 21 березня 2019 року у справі №398/512/17 (провадження №2-іс/340/10/19) за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області та головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Вікторовича про визнання незаконним припису, залишеним без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

Зазначеним рішенням визнано протиправним та скасовано припис №37/2017-Ол від 02 лютого 2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил саме з тих підстав, що на момент оформлення, узгодження, отримання дозвільної документації позивачем для виконання будівельних робіт законодавством подання декларації про початок будівельних робіт не передбачалось.

Частиною 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 7 статті 96 КУпАП (в редакції на момент винесення оскаржуваної постанови) передбачала відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, вчинені щодо об`єктів II категорії складності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відповідно законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Керуючись ст. ст. 77, 242 - 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 )до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Вікторовича (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Дворцова, буд. 28, кім. 303) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову №33/2017-Ол від 15 лютого 2017 року по справі про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2017 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в розмірі 6 800 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22січня 2020 року.

Суддя О.В.Авраменко