Справа № 160/2728/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 січня 2020 року Справа 160/2728/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Златіна С.В.

при секретарі - Риженко В.О.

представника позивача - Давиденко Д.І.

представника відповідача - Воротниченко Н.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з адміністративним позовом до суду по адміністративній справі № 160/2728/19 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.01.2020 року просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 29.12.2018 року:

форми «Р» № про донарахування податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 2 479 885,82 грн. (основний платіж - 1 983 908,66 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 495 977,16 грн.);

форми «ПС» № про донарахування податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 1870 грн. за не подання звітності (штрафні санкції у розмірі 1870 грн.);

форми «Н» № про донарахування податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 991 954 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних;

форми «Р» № про донарахування податкового зобов`язання з єдиного податку у розмірі 213 745,84 грн. (основний платіж - 170 996,67 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 42 749,17 грн.);

форми «ПС» № про донарахування податкового зобов`язання за не подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів у розмірі 170 грн.;

форми «Р» № про донарахування податкового зобов`язання з ПДФО у розмірі 2 226 346,71 грн. (основний платіж - 1 781 077,37 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 445 269,34 грн.);

форми «ПС» № про донарахування податкового зобов`язання з ПДФО у розмірі 340 грн. за не подання звітності;

Ухвалою суду від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року провадження у справі зупинено через призначення судово-економічної експертизи.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року провадження у справі поновлено.

Позивач 17.01.2020 року подав через відділ діловодства суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій додаткового до заявлених раніше позовних вимог просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 05.06.2019 року № 6703/04-36-53-52.

У судовому засіданні позивач зазначив про те, що ним строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, оскільки про існування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 05.06.2019 року № 6703/04-36-53-52 позивач довідався лише 14.06.2019 року у момент його отримання. Тобто позивач отримав оскаржуване рішення після зупинення провадження у справі та не зміг скористатися правом на подання заяви про зміну предмету позову раніше, оскільки провадження у справі були зупинено. Також позивач наголошує на тому, що згідно вимог ч.10 ст. 120 КАС України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. На підставі викладеного позивач просить суд поновити строк звернення з адміністративним позовом до суду.

Відповідач заперечував проти поновлення строку звернення позивача з позовом до суду, оскільки рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 05.06.2019 року № 6703/04-36-53-52 позивач отримав 14.06.2019 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, копія якого міститься у матеріалах справи. Таким чином, строк оскарження рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 05.06.2019 року № 6703/04-36-53-52 закінчився 15.12.2019 року. Жодних об`єктивних причин, які б перешкодили позивачу подати позовну заяву до суду вчасно немає.

Суд дослідивши клопотання позивача, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

Предметом позову є, зокрема, вимога: визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 05.06.2019 року № 6703/04-36-53-52.

У відповідності до вимог ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановляється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З матеріалів справи вбачається, що позивач довідався про існування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 05.06.2019 року № 6703/04-36-53-52 14.06.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься у матеріалах справи та не заперечується позивачем.

Отже, передбачений ч.2 ст. 122 КАС України строк для оскарження даного рішення для позивача сплив 15.12.2019 року.

Заяву про збільшення позовних вимог позивач подав 17.01.2020 року.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення з позовною вимогою до суду на 1 місяць та 2 дні.

Стаття 5 КАС України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, для забезпечення позивачу права на судовий захист, враховуючи завдання адміністративного судочинства, передбачене ч.1 ст. 2 КАС України, застосовуючи строк звернення з позовом до суду з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, суд вважає причини пропуску строку звернення з позовною заявою до суду поважними, а строк звернення до суду таким, що підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 256 КАС України суд

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з адміністративним позовом до суду - задовольнити.

Поновити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 строк звернення з позовом до адміністративного суду з позовною вимогою: визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 05.06.2019 року № 6703/04-36-53-52.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до статті 256 КАС України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.