Справа № 826/8469/15
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Київ № 826/8469/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства «Антонов»
доУправління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Антонов» (далі-позивач/ ДП «Антонов») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову від 31.03.2015 ВП №45385057 про накладання штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2015 відкрито провадження у справі №826/8469/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2015 зупинено провадження у справі №826/8469/15 до набрання законної сили рішенням у справі №756/3806/15-ц.

Відповідно до Розпорядження від 27.08.2019 №1147, у зв`язку із відстороненням від здійснення правосуддя судді, в проваджені якої перебувала справа, адміністративну справу №826/8469/15 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 адміністративну справу №826/18648/14 передано судді Каракашьяну С.К.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.09.2019 справу прийнято до провадження судді Каракашьяна С.К., поновлено провадження в адміністративній справі №826/469/15.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13.10.2011 у справі №22-2690/18042/2011 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23.12.2010 скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань в ДП "Антонов".

На виконання згаданого рішення, постановою державного виконавця від 07.11.2014 відкрито виконавче провадження №45385057.

В подальшому, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурним В.М. прийнято постанову від 31.03.2015 ВП№45385057, якою, за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення про поновлення на роботі, накладено на Президента-Генерального конструктора ДП «Антонов» ОСОБА_2 подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 грн.

Вважаючи вказану постанову про накладання штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (надалі - Закон №606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п.13 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Зі спірної постанови від 31.03.2015 ВП№45385057 вбачається, підставою для винесення оскаржуваної постанови стало невиконання, на думку державного виконавця, рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2011 по справі № 22-2690/8042/2011, відповідно до якого було вирішено поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань в ДП "АНТОНОВ".

На виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2011 та постанови від 07.11.2014 про відкриття виконавчого провадження ВП №29680192, ОСОБА_1 поновлено на роботі на ДП "АНТОНОВ" на посаді Радника генерального директора з правових питань, про що свідчить наявний у справі наказ №115/К від 19.10.2011.

З наказом про поновлення на роботі № 115/К від 19.10.2011р. ОСОБА_1 ознайомлений 27.10.2011, про що свідчить його підпис. Жодні зауваження щодо наказу відсутні. Більше того, як зазначає позивач, у судовому порядку згаданий наказ не оскаржений.

В подальшому, у зв`язку із допущенням у наказі № 115/К від 19.10.2011 технічної помилки, а саме замість слів "з правових питань" помилково було зазначено "ДП "КиАЗ "Авіант", в наказі № 115/К від 19.10.2011 ДП "АНТОНОВ" видано наказ № 65/К від 27.11.2014 про виправлення вищевказаної помилки.

Крім того, як свідчать матеріали справи, листом №067-12 від 26.01.2015 ОСОБА_1 (стягувача) та державного виконавця повідомлено про виправлення технічної помилки в Наказі №115/к від 19.10.2011, ОСОБА_1 запропоновано з`явитися на ДП "АНТОНОВ" для ознайомлення з наказом та внесення уточнень до трудової книжки, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінсоцзахисту України, Мін`юсту України від 29.07.93 р. № 58.

Судом встановлено, що згідно наказу №115/к від 19.10.2011 ОСОБА_1 поновлено на посаді з 12.10.2009, тобто з дня його звільнення, на тій посаді, яку він займав до звільнення (радника генерального директора з правових питань), тобто відповідно до рішення Апеляційного суду міста Києва від 13.10.2011.

В подальшому, у зв`язку з виконанням рішення суду від 13.10.2011, ДП "Антонов" 21.01.2015 (про що свідчить штамп відповідача) звернулося до державного виконавця Чепурного В.М., у провадженні якого перебувало виконавче провадження з заявою про вжиття заходів щодо закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, вказана заява проігнорована та залишена без розгляду. У зв`язку з чим ДП "Антонов" звернувся до Оболонського районного суд міста Києва з відповідною скаргою на дії державного виконавця щодо не закінчення виконавчих проваджень №№45385057 та 29680192 (справа №756/3806/15-ц). До розгляду вказаної цивільної справи, судом зупинялося провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2015 в рамках справи №756/3806/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах Державного підприємства "Антонов" задоволено частково. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року скасовано та постановлено нову. Скаргу Державного підприємства "Антонов" на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. щодо не вирішення питання про закінчення виконавчого провадження № 45385057 щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 (виконавчий лист № 2-1178/2010 від 02 листопада 2011 року, виданий Оболонським районним судом м. Києва). Зобов`язано заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. закінчити виконавче провадження № 45385057 щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 на підставі п.8 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (виконавчий лист № 2-1178/2010 від 02 листопада 2011 року, виданий Оболонським районним судом м. Києва).

Більше того, вказаною ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2015 №756/3806/15-ц, яка набрала законної сили, встановлено факт ухилення державного виконавця Чепурного В.М. від вчинення дій щодо закінчення виконавчого провадження №45385057, зважаючи на наявність правових для цього підстав, ще до винесення постанови про накладення штрафу, в рамках вказаного виконавчого провадження. Крім того, даною ухвалою встановлено, що наказ №115/к від 19.ю10.2011 про поновлення ОСОБА_1 на посаді є належним виконанням рішення Апеляційного суду від 13.10.2011 в частині поновлення на роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Практика Європейського суду з прав людини, викладена, зокрема, у рішеннях по справах "Совтрансавто Холдінг" проти України" та "Україна-Тюмень" проти України", засвідчує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Отже, викладені у наведених постановах адміністративних судів висновки в обов`язковому порядку повинні братися до уваги при вирішенні даного спору.

З урахуванням наведеного, оскільки рішенням суду, яке набрали законної сили, встановлено належне виконання рішення Апеляційного суду від 13.10.2011 з боку позивача у даній справі, спірна постанова від 31.03.2015 ВП №45385057, якою до позивача застосований штраф за невиконання згадуваного рішення суду, підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ДП «Антонов» підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державного підприємства «Антонов» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. від 31.03.2015 ВП№45385057 про накладання штрафу.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян