Справа № 2а/1570/1401/2011
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2011-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/1401/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕКАРД-ПРИЛАД`до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Одесі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2010 року №/0, від 15.10.2010 року №/1 та від 03.12.2010 року №/2, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕКАРД-ПРИЛАД`до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Одесі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2010 року №/0, від 15.10.2010 року №/1 та від 03.12.2010 року №/2.

В судовому засіданні 17.08.2011 року представники позивача просили задовольнити позов з огляду на те, що позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту з ПДВ за травень 2010 року суми податку на підставі отриманих від контрагента податкових накладних за товарними операціями. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог пославшись на те, що позивачем здійснено включення сум до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, які не відповідали вимогам законодавства та які були виписані контрагентом, який не знаходився за місцем реєстрації, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу`є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування податкових зобов`язань та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

На підставі направлень посадовими особами Спеціалізованої податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Одесі згідно п.1 ст.11 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»29.07.2010 року була проведена невиїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання податкового законодавства при формуванні податкового кредиту по декларації з ПДВ за період з 01.05.2010 року по 31.05.2010 року.

За результатами зазначеної перевірки був складений акт №472/16-3/13881657/65 від 29.07.2010 року (а.с.13-20), яким були встановлені порушення позивачем за перевірений період п.п.«д`п.п.7.2.1, п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість`від 03.04.97 року №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями).

На підставі цього акту перевірки відповідачем 11.08.2010 року було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 (а.с.31) щодо нарахування податку на додану вартість в розмірі 250007,00 грн., штрафних санкцій 75002,00 грн., а разом 325009,00 грн.

Позивачем проводилась процедура адміністративного оскарження цього податкового повідомлення-рішення. Рішеннями відповідача від 13.10.2010 року №31978/10/25-021 за результатами розгляду первинної скарги платника податків та Державної податкової адміністрації в Одеській області від 16.11.2010 року №41685/10/25-0007 за результатами розгляду повторної скарги платника податків в задоволенні цих скарг було відмовлено, а прийняте податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

За результатами адміністративного оскарження відповідачем були прийняті нові податкові повідомлення-рішення від 15.10.2010 року №/1 (а.с.11) та від 03.12.2010 року №/2 (а.с.12) щодо нарахування податку на додану вартість в розмірі 250007,00 грн., штрафних санкцій 75002,00 грн., а разом 325009,00 грн.

Представник позивача вважає вказані рішення протиправними оскільки, позивач правомірно сформував податковий кредит за травень 2010 року на підставі виданих продавцем товарів податкових накладних з ПДВ.

В запереченнях на позов від 11.04.2011 року №13615/9/10-029 (а.с.34-37) представник відповідача зазначає, що позивач не мав права включати до складу податкового кредиту за травень 2010 року податкові накладні, які мали недостовірні відомості та у зв`язку із тим, що суб`єкт господарювання ПП «ЕКСПО-ГРУП-08», який видав податкові накладні не знаходився за місцем своєї реєстрації, не формував своє податкове зобов`язання з ПДВ та не сплачував податок до бюджету, в зв`язку із чим, вказані суми були безпідставно віднесені позивачем до суми податкового кредиту з ПДВ.

Суд вважає, що оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог законодавства, виходячи з наступного.

Під час офіційного з`ясування обставин справи було встановлено, що позивач з метою забезпечення здійснення вказаної статутної діяльності уклав договір поставки від 05.05.2010 року №0505/10 (а.с.47-48) з ПП «ЕКСПО-ГРУП-08»на поставку комплектуючих та матеріалів.

На підставі видаткових накладних від 05.05.2010 року №100505, від 11.05.2010 року №101105, від 19.05.2010 року №101905, від 28.05.2010 року №102805 (а.с.49,50,53,55) позивачем були отримані від ПП «ЕКСПО-ГРУП-08»комплектуючі.

За фактом поставки продавцем були виписані податкові накладні з ПДВ від 05.05.2010 року №1251 (а.с.54), від 11.05.2010 року №1311 (а.с.52), від 19.05.2011 року №1391 (а.с.51), від 28.05.2010 року №1481 (а.с.56).

На підставі вказаних податкових накладних позивачем був сформований податковий кредит з ПДВ по взаємовідносин з ПП «ЕКСПО-ГРУП-08»за травень 2010 року в 250007,00 грн., який було задекларовано в податковій декларації з ПДВ за травень 2010 року від 21.06.2010 року з додатками (а.с.126-131).

Фактично оплата поставлених комплектуючих були здійснена позивачем в червні-жовтні 2010 року, що підтверджується платіжними дорученнями позивача від 21.06.2010 року №1626 (а.с.90), від 13.07.2010 року №2229 (а.с.91), від 11.10.2010 року №3694 (а.с.92), від 12.10.2010 року №3707 (а.с.93), від 12.10.2010 року №3712 (а.с.94), від 12.10.2010 року №3714 (а.с.95), від 13.10.2010 року №3750 (а.с.96), від 14.10.2010 року №3778 (а.с.97), від 15.10.2010 року №3831 (а.с.98), від 18.10.2010 року №3861 (а.с.99), від 19.10.2010 року №3916 (а.с.100), від 20.10.2010 року №3971 (а.с.101), від 21.10.2010 року №4015 (а.с.102, від 25.10.2010 року №4072 (а.с.103), від 26.10.2010 року №4131 (а.с.104), від 27.10.2010 року №4193 (а.с.105).

Відповідно до п.п.7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»(який регулював спірні відносини на час їхнього виникнення) податкова накладна складається в момент виникнення податкового зобов`язання в двох примірниках.

Згідно п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість`податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу одержувача, та є підставою для формування податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 цього ж Закону передбачено, що податковий кредит звітного податкового періоду складається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права на формування податкового кредиту з ПДВ (п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону) вважається дата здійснення першої з подій або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, підставою для формування позивачем у травні 2010 року податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ПП «ЕКСПО-ГРУП-08»на суму 250007,00 грн. мало бути одна з двох подій: або оплата ПДВ у вартості товарів або отримання податкових накладних від постачальника у травні 2010 року.

Як зазначено вище, позивачем оплата вартості отриманих товарів у травні 2010 року не здійснювалась, а була проведена значно пізніше (у червні, липні та жовтні 2010 року), та під час офіційного з`ясування обставин справи представниками позивача не надано жодного доказу, якій би підтверджував факт отримання позивачем у травні 2010 року податкових накладних від 05.05.2010 року №1251 (а.с.54), від 11.05.2010 року №1311 (а.с.52), від 19.05.2011 року №1391 (а.с.51), від 28.05.2010 року №1481 (а.с.56) від постачальника ПП «ЕКСПО-ГРУП-08».

Таким чином, у позивача у травні 2010 року, не настала дата виникнення права на формування податкового кредиту з ПДВ, з підстав, визначених п.7.5.1 п.7.5 ст.7 «Про податок на додану вартість», а тому суд погоджується з висновком податкового органу про безпідставність включення суми ПДВ в розмірі 250007,00 грн. в податковий кредит до декларації з ПДВ за травень 2010 року (а.с.126-131).

Окрім того, у декларації з ПДВ за травень 2010 року позивачем вказана сума виставлена до бюджетного відшкодування, тоді, як фактично сума ПДВ не була сплачена постачальнику товарів у складі вартості товарів та є неприпустимим з огляду на положення п.п.«а`п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Суд також погоджується з висновком податкового органу про те, що податкові накладні від 05.05.2010 року №1251 (а.с.54), від 11.05.2010 року №1311 (а.с.52), від 19.05.2011 року №1391 (а.с.51), від 28.05.2010 року №1481 (а.с.56) від постачальника ПП «ЕКСПО-ГРУП-08»не відповідали вимогам п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість`з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.«д`п.7.2.1 п.7.2 ст.7 цього Закону платник податку зобов`язаний видати покупцю податкову накладну, яка повинна містити зазначені окремими рядками: місце розташування юридичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість.

У вищезазначених податкових накладних ПП «ЕКСПО-ГРУП-08»зазначена адреса його розташування (65029, м.Одеса, вул..Композитора Ніщинського 28 оф.12).

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.02.2011 року Серія АЕ №484876 (а.с.43-46) 09.07.2009 року державним реєстратором був здійснений запис 1033401 про внесення до ЄДР інформації про відсутність юридичної особи за місцем реєстрації (65029, м.Одеса, вул АДРЕСА_1 Композитора АДРЕСА_2 28 оф. АДРЕСА_3 ).

Лише 21.06.2010 року державним реєстратором був здійснений запис 2033401 про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Таким чином, в період часу з 09.07.2009 року по 21.06.2010 року ПП «ЕКСПО-ГРУП-08» не перебувала за адресою власної реєстрації (65029, м.Одеса, вул..Композитора Ніщинського 28 оф.12), в зв`язку із чим, у травні 2010 року, не мала права зазначати її податкових накладних.

Зазначивши вказану адресу у податкових накладних від 05.05.2010 року №1251 (а.с.54), від 11.05.2010 року №1311 (а.с.52), від 19.05.2011 року №1391 (а.с.51), від 28.05.2010 року №1481 (а.с.56), ПП «ЕКСПО-ГРУП-08»внесло до них недостовірні відомості щодо платника ПДВ, який їх виписував.

Відповідно до п.5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.2007 року №165, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.06.1997 року за №233/2037 податкові накладні, заповнені іншою особою, ніж визначені у п.2 Порядку є недійсними.

Таким чином, зазначення недостовірних відомостей щодо продавця товарів, робіт (послуг) платника податку на додану вартість у податкових накладних призводе до їх недійсності та позбавлення права покупця на їх підставі на формування власного податкового кредиту з ПДВ відповідного податкового періоду.

Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що оскаржені акти суб`єкту владних повноважень з податку на додану вартість прийнятий на підставі ґрунтовного висновку посадових осіб органу ДПС, що відповідало положенням ч.2 ст.19 Конституції України, ст.9-11 Закону України «Про систему оподаткування в Україні`та ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а тому, на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України, суд повинен у задоволенні позовних вимог щодо визнання їх протиправними та скасування відмовити повністю.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕКАРД-ПРИЛАД» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Одесі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2010 року №/0, від 15.10.2010 року №/1 та від 03.12.2010 року №/2 відмовити повністю.у задоволенні позову відмовлено

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.

17 серпня 2011 року