Справа № 260/1867/19
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 січня 2020 рокум. Ужгород№ 260/1867/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2019 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ), яким просить суд: "1. Визнати протиправними та скасувати виданий відносно мене наказ голови Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.12.2019 року № 2571-к "Про звільнення Лялика Івана"; 2. Зобов`язати голову Державної служби України з безпеки на транспорті поновити мене на попередній посаді з 09.12.2019 року та виплатити мені грошове забезпечення за час вимушеного прогулу"

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

27 січня 2020 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про відкладення судового засідання, призначеного на 28 січня 2020 року та про проведення наступного призначеного судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку. Цим же клопотанням просить обов`язок забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку покласти на Окружний адміністративний суд міста Києва, Десятинський районний суд м. Києва, Київський окружний адміністративний суд. Клопотання мотивовано обмеженою кількістю працівників та відсутністю представника відповідача в регіоні де розглядається дана справа, відсутністю фінансування на відрядження представника, що не дає змоги прибути представнику відповідача у судове засідання до Закарпатського окружного адміністративного суду. Одночасно, представник просив продовжити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.а.с. 18-21).

Ознайомившись із клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку, що дане клопотання не може бути задоволене, з огляду на таке.

У відповідності до статті 3 частини 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 195 частин 1 та 2 КАС України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Таким чином у розумінні статті 195 частини 1 КАС України, визнання явки учасників справи в судове засідання обов`язковою виключає можливість брати участь учасників справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі. Цією ж ухвалою явку учасників справи в судове засідання, судом визнано обов`язковою (а.с.а.с. 2-4).

Вказана ухвала отримана відповідачем разом із адміністративним позовом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17). Із вказаного судом резюмується, що відповідачеві є відомо, що явку учасників справи в судове засідання, судом визнано обов`язковою. Не дивлячись на це, відповідачем скеровано до суду клопотання про проведення наступного призначеного судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Окрім того, суд зауважує, що відповідно до статті 44 частини 5 пункту 3 КАС України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції є не обов`язком, а правом суду, відповідне питання вирішується з урахуванням характеру справи, обставин, які підлягають з`ясуванню і перевірці, зокрема, обсягу і характеру доказів, матеріалів, які підлягають огляду, дослідженню тощо. Судом береться до уваги необхідність забезпечення усім учасникам процесу, а не лише тому, який заявив клопотання про застосування режиму відеоконференції, можливості належного вчинення процесуальних дій, виконання процесуальних обов`язків і здійснення процесуальних прав, у тому числі, щодо участі в судовому засіданні та перевірки відповідних доказів.

Таким чином, проведення судового засідання в режимі відеоконференції є можливим, якщо це допустимо за обставинами конкретної справи і при цьому дотримуватимуться інші положення процесуального закону та не порушуватимуться права інших учасників справи.

Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання учасника адміністративного процесу.

Зважаючи на те, що такий спосіб участі має винятковий характер, повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні.

Проте, представником Державної служби України з безпеки на транспорті жодним чином необґрунтована необхідність проведення засідання в режимі відеоконференції.

З аналізу інформації, що міститься, зокрема, на офіційних вебсторінках відповідача, його територіального органу у Закарпатській області - Управління Укртрансбезбеки у Закарпатській області, Закарпатської обласної державної адміністрації, інших вебсайтах, територіальний органу відповідача у Закарпатській області наділений певним штатом, у тому числі й спеціалістами з правознавства. А відтак відповідач не позбавлений можливості скористатися інститутом представництва, зокрема, надавши певні повноваження щодо представництва працівникам, зокрема, територіального органу Укртрансбезпеки у Закарпатській області.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що явку учасників справи в судове засідання, судом визнано обов`язковою, що унеможливлює у відповідності до статті 195 частини 1 КАС України брати участь учасників справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення Закарпатського окружного адміністративного суду, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в даній справі відповідачу встановлено 15-ти денний строк для подання до суду відзиву, який обчислюється з дня отримання копії вказаної ухвали суду.

Судом встановлено, що у відповідності рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем було отримано 17 січня 2020 року (а.с. 17).

Таким чином, строк для подання відповідачем відзиву закінчується 01 лютого 2020 року.

Приписами статті 118 частини 1 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до статті 121 частини 2 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з статті 121 частини 3 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (стаття 121 частина 6 КАС України).

Враховуючи, що встановлений відповідачу 15-ти денний строк для подання до суду відзиву, не сплив, у зв`язку із чим відсутні підстави для його продовження.

Відповідно до статті 223 частини 1 КАС України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 205 цього Кодексу.

Відповідно до статті 205 частини 2 пункту 2 КАС України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У зв`язку з вищенаведеним, задля недопущення порушення права відповідача на подання відзиву на позов, суд вважає за необхідно відкласти розгляд даної справи та надати можливість відповідачу подати відзив на позов в строк встановлений ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується, зокрема правомірність прийнятого відповідачем наказу від 09 грудня 2019 року № 2571-к "Про звільнення Лялика Івана" з посади начальника відділу адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 частини 3 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 частини 3 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 80 частинами 6-8 КАС України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із предмету спору та характеру спірних правовідносин, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне витребувати від Державної служби України з безпеки на транспорті всі наявні докази, які слугували підставою для прийняття спірного наказу, для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (як от розпорядчі документи щодо призначення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В" у 2019 році, зокрема щодо позивача (у випадку наявності), висновки щодо такого оцінювання, накази щодо затвердження таких висновків, наказ про звільнення позивача, тощо).

Керуючись статтями 80, 122, 195, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику Державної служби України з безпеки на транспорті у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У задоволенні клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про продовження процесуального строку - відмовити.

Відкласти судове засідання на 19 лютого 2020 року об 16:00 годин.

Витребувати від Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) всі докази, які слугували підставою для прийняття наказу від 09 грудня 2019 року № 2571-к "Про звільнення Лялика Івана".

Зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) надати суду витребувані докази у строк до 18 лютого 2020 року (включно).

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя С.Є. Гаврилко