Справа № 227/2740/15-а
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26.01.2020 227/2740/15-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та моральної шкоди, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк Донецької області, в якому просить:

визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк щодо незаконної невиплати в повному обсязі нарахованої пенсії;

стягнути з відповідача нараховану, але невиплачену суму пенсії за період з липня 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 15030,96 грн., а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову до суду;

стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.;

зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати пенсію у повному обсязі;

стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Харцизьк Донецької області та отримує державну пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є єдиним джерелом його існування. З липня 2014 року відповідач припинив йому виплату призначеної пенсії, без зазначення причин, у зв`язку із чим він опинився в дуже скрутному матеріальному становищі. Як зазначає позивач щомісячна виплата його пенсії становила 1878,87 гривень, у зв`язку з чим сума невиплаченої пенсії за період з липня 2014 року по лютий 2015 року включно становить 15030,96 гривень.

Позивач вважає дії відповідача щодо припинення йому виплати пенсії незаконними. Зазначає, що його право на отримання пенсії гарантовано ст.46 Конституції України. Також позивач зазначає, що вказаними незаконними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях і переживаннях через порушення відповідачем його законних прав та інтересів, гарантованих Конституцією України і чинним законодавством України, в частині своєчасного отримання пенсії, що призвело до втрати налагоджених і нормальних життєвих зв`язків, через що він вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач вказує, що він не має змоги своєчасно та в повному обсязі оплачувати житлово-комунальні послуги, нести витрати по утриманню будинку, в якому мешкає, належним чином харчуватися та одягатися, внаслідок чого став нервовим, роздратованим та пригніченим, стан самопочуття погіршився. Заподіяну моральну шкоду оцінює в 3000,00 гривень.

Ухвалою суду від 20 травня 2015 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 22 червня 2015 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та витребувано з ГУ ПФУ в Донецькій області інформацію, що має значення для розгляду справи.

Ухвалою суду від 01 вересня 2015 року провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду, визнано явку позивача у судове засідання обов`язковою, витребувано з ГУ ПФУ в Донецькій області інформацію, що має значення для розгляду справи.

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року розгляд справи було відкладено на 21.01.2020 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області http://dpm.dn.court.gov.ua, доказів поважності своєї неявки, до суду надано не було.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, однак доказів поважності своєї неявки, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача, надано не було.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За вказаних обставин, суд вважав можливим продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 19.02.2002 року, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4)

Позивач є пенсіонером і пенсія останній призначена за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 від 12.05.2010 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, як пенсіонер перебуває на обліку в УПФУ в м.Харцизьк Донецької області, але з липня 2014 року відповідач припинив виплату призначеної йому пенсії.

З інформації ГУ ПФУ в Донецькій області № 8784/06-2 від 22.08.2019 року вбачається, що у листопаді 2014 року приміщення управління ПФУ в м.Харцизьку Донецької області, що було розташовано в м.Харцизьк було захоплено та заборонено вивезення документації, архіву пенсійних справ, печаток, матеріальних, технічних та інших цінностей, майна тощо. Відомості щодо пенсійної справи ОСОБА_1 (нарахувань, виплат тощо) в головному управлінні відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 47 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Разом з тим, конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Частиною 1 ст.49 Закону № 1058-IV, встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Харцизьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України, перебуває на обліку в ПФУ і отримує пенсію за віком. Місцем мешкання позивача є територія, яка не контролюється українською владою.

Рішень пенсійного органу, які б свідчили про припинення позивачу пенсійних виплат суду надано не було.

Загальновідомим є факт того, що діяльність державних органів України, які перебувають на окупованій території та в районі проведення АТО, є припиненою.

Доказів, які б свідчили про те, що позивач є внутрішньо переміщеною особою матеріали справи не містять і позивач такі докази суду не надавав.

Судом, неодноразово витребувалась інформація з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб - громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в інші регіони України, з метою перевірки чи є позивач внутрішньо переміщеною особою. За результатами вказаних запитів встановлено, що ОСОБА_1 не є внутрішньо переміщеною особою.

Вирішуючи питання чи підлягають позовні вимоги позивача задоволенню суд виходить з такого.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Національний банк України постановою від 23.07.2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24.07.2014 року запровадив надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою від 06.08.2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» Національний банк України зобов`язав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового зв`язку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

В силу вимог статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (надалі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до норм статті 7 Закону № 1706-VII, громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509.

Порядок та умови отримання пенсії особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, передбачений Законом України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 року № 637, відповідно до яких, пенсія та заборгованість особам, які перебувають в районі проведення антитерористичної операції, виплачується після їх звернення з заявою до будь-якого органу Пенсійного фонду України за місцем знаходження особи на території підконтрольній Україні та надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» для продовження виплати пенсії, пенсіонеру необхідно особисто стати на облік в управлінні соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) на території, яка контролюється українською владою та отримати довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та надати її до управління Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання (перебування).

Згідно з п. 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується).

Для отримання довідки повнолітня особа, яка переміщується, звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (п. 2 Порядку № 509).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок) та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі - Порядок № 365).

Відповідно до ч. 1 Порядку № 365 він визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (ч. 2 Порядку).

Згідно з ч. 5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки.

З аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що іншого механізму поновлення пенсійних прав осіб, які проживають на території, непідконтрольній українській владі, не встановлено.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 поновлення пенсії здійснюється за матеріалам, що є в пенсійній справі, із урахуванням додатково наданих документів. Отже для поновлення пенсії необхідна наявність пенсійної справи.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають можливість одержання пенсійних виплат за умови:

переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі,

отримання довідки внутрішньо-переміщеної особи,

особистого звернення або у встановлених законом випадках через законних представників до пенсійного органу за місцем реєстрації ВПО щодо поновлення пенсійних виплат.

З наданих суду матеріалів встановелно, що позивач на обліку, як внутрішньо переміщена особа не перебуває та не перебував.

Оскільки з липня 2014 року по теперішній час м. Харцизьк знаходиться на території, непідконтрольній українській владі, відповідач свою діяльність там не здійснює, позивач не реєструвався як внутрішньо-переміщена особа, дані про його реєстрацію на території України поза межами непідконтрольної території відсутні, - тому відсутні правові підстави для поновлення пенсії ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території в разі реєстрації внутрішньо переміщеної особи на підконтрольній Україні території.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо невиплати пенсії позивачу задоволенню не підлягають.

Суд також звертає увагу, що в даному випадку висновок про відмову у задоволенні позовних вимог не суперечить практиці ЄСПЛ, а саме дотриманий принцип верховенства права, який передбачає дотримання, в тому числі вимог, «законності», яким передбачається можливість втручання у основоположні свободи. Так, у рішенні від 26 червня 2016 по справі «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10 в § 53 Суд повторює, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства».

В даному випадку втручання у право власності відбулося на підставі законодавства.

Враховуючи те, що вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованих та невиплачених сум пенсії за період з липня 2014 року по лютий 2015 року та стягнення моральної шкоди є похідними вимогами від вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо незаконної невиплати пенсії позивачу, то в цій частині вимоги позивача також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та моральної шкоди, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 21 січня 2020 року. Повне рішення буде складено 26 січня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ханженкове м.Макіївки Донецької обл .. , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 19.02.2002 року.

Відповідач: Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області, , юридична адреса: 84406, Донецька обл., місто Красний Лиман, вул.. Фрунзе, будинок 15.

Третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , юридична адреса: Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця

21.01.2020