Справа № 440/2307/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2307/19

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі головуючого судді Удовіченка С.О., суддів Костенко Г.В. , Алєксєєвої Н.Ю. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 440/2307/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - позивач, Лубенське ОУПФ) , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсій Лубенського ОУПФ від 01 квітня 2019 року №116;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№1789-ХІІ на час призначення пенсії), починаючи з 01 жовтня 2017 року, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 20 липня 2018 року №18-387/вих18 без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

21 грудня 2019 року судом одержано заяву позивача про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у цій справі за виключними обставинами - у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 (а.с. 56-58).

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_2 зазначила, що Конституційним Судом України ухвалене рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII. Цим рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На переконання позивача, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, застосованого судом при вирішенні його справи, є безумовною підставною для перегляду рішення у справі за виключними обставинами, скасування рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог з ухваленням нового судового рішення - про задоволення позову повністю.

14 січня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/2307/19 за виключними обставинами. Відповідач зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин, а саме звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії 21 березня 2019 року, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789 втратила чинність. Кабінетом Міністрів України ні умови, ні порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, а тому пенсії призначені за статтею 50-1 Закону № 1789, не підлягали перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих працівників прокуратури. Крім того, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про прокуратуру" та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", нормативного акта, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм видачі довідки та проведення перерахунку немає. Пред`явлена довідка не відповідає чинному законодавству та не може бути підставою для проведення перерахунку пенсії (а.с. 109-110).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року відкрито провадження за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

28 січня 2020 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду замінено у справі №440/2307/19 відповідача - Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Від ОСОБА_2 та ГУ ПФУ в Полтавській області надійшли клопотання про розгляд заяви без їх участі (а.с. 72, 74).

За змістом частин першої, другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

А відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, колегія суддів визнала за можливе розглядати заяву без участі сторін чи їх представників та перейшла до її розгляду у порядку письмового провадження.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лубенському ОУПФ та отримує пенсію по втраті годувальника, її чоловіка ОСОБА_5 , з 01 квітня 2008 року відповідно до статті 501 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

21 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам (а.с. 46). Для здійснення перерахунку пенсії надала довідку Прокуратури Полтавської області №18-387 вих-18 від 20 липня 2018 року (а.с. 48).

Рішенням Лубенського ОУПФ від 01 квітня 2019 року №116 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю в чинному пенсійному законодавстві правових норм щодо проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (а.с. 47).

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що як на момент звернення позивача зі заявою про перерахунок пенсії, так і на дату розгляду справи судом Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. При цьому суд послався на приписи частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Крім того, суд зазначив, що положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII та частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На дату призначення позивачу пенсії по втраті годувальника питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, частина перша якої встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частиною дванадцятою цієї статті, відповідно до якої обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім`ї.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII та на цій підставі втратила чинність частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.

Разом з цим, порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 (надалі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною четвертою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційною норми закону, який застосований судом до спірних відносин, є підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Водночас, норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Колегія суддів враховує, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13 грудня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Окрім того, колегія суддів враховує, що за змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України", суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, Закон України "Про прокуратуру" №1697VII з 13 грудня 2019 року не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

А отже, дана постанова, що набрала чинності 6 вересня 2017 року, є підставою для проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 .

Разом з цим, виходячи з того, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII у первинній редакції, якими передбачено у якості підстави для проведення перерахунку пенсії підвищення заробітної плати працівників прокуратури, у спірних відносинах мають застосовуватись лише з 13 грудня 2019 року, підстави для проведення перерахунку пенсій позивача з 1 жовтня 2017 року відсутні. Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі, закріплений у статті 58 Конституції України.

Колегія суддів, зважаючи на те, що позивач продовжує наполягати на проведенні перерахунку його пенсії, виходячи із завдань адміністративного судочинства та принципу верховенства права, враховуючи наявність підстав для перегляду рішення суду у цій справі за виключними обставинами, вважає за необхідне скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, зобов`язавши ГУПФУ в Полтавській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 з 13 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 20 липня 2018 року № 18-387/вих18, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині належить задовольнити.

Разом з тим, у задоволенні позову в іншій частині слід відмовити, оскільки станом на момент ухвалення відповідачем рішення від 19 серпня 2019 року підстави для проведення перерахунку пенсії позивача були відсутні, адже відповідні підстави виникли лише з 13 грудня 2019 року.

Так само, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача проводити виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, адже перерахунок пенсійної виплати наразі не проведено. При цьому колегія суддів виходить з того, що судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані або оспорювані права; відповідне порушення має мати місце на момент розгляду справи судом, адже судовими актами не можуть регулюватись відносини на майбутнє.

Отже, заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за виключними обставинами належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262, 263, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі № 440/2307/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 440/2307/19 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) провести перерахунок раніше призначеної пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 20 липня 2018 року № 18-387/вих18, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя С.О. Удовіченко
Суддя Суддя Г.В. Костенко Н.Ю. Алєксєєва