Справа № 425/173/20
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року Провадження №2-а/425/40/20

Справа№425/173/20

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Гайворонської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Савченка Івана Андрійовича про визнання протиправною, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Савченка І.А. (місцезнаходження юридичної особи: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, буд. 8), в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАк №1961115 від 11 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 січня 2020 року в м. Рубіжному Луганської області він рухався на транспортному засобі Skoda Octavia днз НОМЕР_1 дотримуючись правил дорожнього руху, доказів зворотнього відповідачем надано не було . Після зупинки його транспортного засобу поліцейський ОСОБА_2 пред`явив йому вимогу щодо надання документів, а саме водійського посвідчення, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та повідомив, що він рухався без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив ПДР України. На що він надав поліцейському зазначені документи, крім полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Щодо полісу зазначив, що він не може пригадати, куди його поклав. Не дочекавшись поки він, позивач знайде поліс, поліцейський склав відносно нього постанову за порушення ним п. 2.1 «ґ» ПДР України та визнав його винним за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також позивач зазначив, що винесена постанова не відповідає вимогам ст.ст. 279, 280 КУпАП.

21 січня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву з підстав, які в ній викладені.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без його участі та долучення до матеріалів справи DVD-R диску з відеофайлами, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши письмові матеріали справи та електронні докази, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11 січня 2020 року поліцейським батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Савченко І.А. було винесено постанову серії ЕАк №1961115 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Згідно спірної постанови, 11 січня 2020 року о 01:20 год. в м. Рубіжне по вул. Мєндєлєєва, 33-б, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia днз НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, при перевірці документів водій не мав чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху України.

Суд зауважує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення саме за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху України.

Також суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.222, ч. 2,4,5 ст.258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (зокрема, змісту п. 4 вказаної Інструкції).

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2011 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 Правил дорожнього руху України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Положеннями пункту 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII. А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»). Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу. Виходячи з наведених вище правових норм органи Національної поліції мають право перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 Правил дорожнього руху України документів, а на водіїв покладено обов`язок мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність вищезазначених документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що 11 січня 2020 року о 01:15 год. в м. Рубіжне по вул. Мєндєлєєва, 33-б, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки стало те, що він керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар. Після чого на вимогу поліцейського щодо надання документів ОСОБА_1 надав лише посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Щодо полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач зазначив, що він не пам`ятає, куди його поклав. Після того як ОСОБА_1 не зміг знайти поліс в паперовому вигляді, поліцейський запропонував йому показати електронний варіант за наявності. Через те, що позивач так і не зміг пред`явити полісполіцейський повідомив позивача про те, що відносно нього буде розглянуто справу за порушення підпункту «ґ» пункту 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме за відсутність страхового полісу (сертифікату) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, роз`яснив йому права, передбачені ст. 63 Конституції України, ч. 1 ст. 268 КУпАП та склав постанову. При цьому, суд звертає увагу, що з відеозапису також вбачається, що відповідач запропонував позивачу знайти поліс, а у позивача було достатньо часу для того, щоб знайти в автомобілі та надати поліс відповідачу. Клопотань про надання часу для того, щоб знайти поліс позивач не заявляв, а сказав, що не може пригадати, де знаходиться поліс. Той факт, що позивач ОСОБА_1 дійсно не пред`явив страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, також визнається позивачем у позовній заяві та в судовому засіданні, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню. Крім того, під час розгляду цієї справи в судовому засіданні позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Окремо суд зауважує, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених є обґрунтованим навіть тоді, коли факт невиконання позивачем інших вимог Правил дорожнього руху України не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи. За таких обставинсудом встановлено, що у діях позивача, які мали місце 11 січня 2020 року, був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Посилання позивача на те, що відповідачем було порушено вимоги статей 279, 280 КУпАП є необґрунтованими, оскільки з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським позивачу було оголошено посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка буде розглядати справу, роз`яснено всі його права згідно Конституції України та КУпАП, надано можливість заявити клопотання, роз`яснено право звернутись за правовою допомогою та ознайомитись з матеріалами справи, однак, позивач будь-яких клопотань не заявляв. Після чого поліцейський оголосив постанову та видав її копію позивачу. Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не встановлено. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Залишити без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Савченка Івана Андрійовича про визнання протиправною, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, а постанову серії ЕАк № 1961115 від 11 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Л. Овчаренко