Справа № 540/2635/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2635/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участі:

представника позивача - Дудченка В.М., представника відповідача - Пахотіної О.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ЮГ" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA 508030/2019/000040/2 від 24.10.2019 р. та картки відмови № UA 508030/2019/00180 від 24.10.2019 р,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО-ЮГ" (далі - позивач, ТОВ "НІКО-ЮГ") звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рішення про коригування митної вартості товарів № UA 508030/2019/000040/2 від 24.10.2019 р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508030/2019/00180 від 24.10.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.05.2019 року ТОВ "НІКО-ЮГ" уклало контракт № 09/05/2019/PL/UKR поставки продукції з Компанією "ВОРЛД ТРЕЙД".

На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів продавець - Компанією "ВОРЛД ТРЕЙД" здійснило на адресу покупця - ТОВ "НІКО-ЮГ" поставку товарів згідно митної декларації UA508030/2019/007415 від 24.10.2019 року.

З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, на його думку, повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України. Проте, 24.10.2019 року відповідачем прийнято рішення №UA508030/2019/000040/2, яким скориговано митну вартість товарів та картку відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508030/2019/00180 від 24.10.2019 року. Позивач вважає, що оскаржене рішення відповідача про коригування митної вартості товару прийнято з порушенням вимог ст. ст. 53-55 МК України.

Позивач наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскарженому рішенні жодним чином не спростовує митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування її вартості.

Ухвалою від 11.12.2019 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено її до розгляду на 16 січня 2020 року.

26.12.2020 року відповідачем надано відзив на позов, в якому він просить здійснити заміну первісного відповідача належним - Чорноморською митницею Держмитслужби в порядку правонаступництва. Також зазначає, що заперечує проти задоволення позову з огляду на наступне.

Так, відповідач стверджує, що декларантом підприємства ТОВ "НІКО-ЮГ" до Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі було подано митну декларацію № UA508030/2019/007415 від 24.10.2019 року для здійснення митного оформлення товару "Перець червоний солодкий свіжий (Red Capsicum), врожаю 2019 року. Товар ввезено на виконання умов договору від 09.05.2019 року між позивачем та компанією "ВорлдТрейд".

За результатами перевірки правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України митним органом було встановлено, що у наданому до митного оформлення інвойсу№5/МО/10/2019 від 21.10.2019 року фактурна вартість товару зазначена в евро, що суперечить умовам п.5.1 контракту №09/05/2019/PL/UKR від 09.05.2019 року, за яким ціна встановлюється в доларах США.

Звертає увагу суду, що згідно Договору підставою для встановлення цін є цінник продавця, тобто подана до митного оформлення комерційна пропозиція (оферта). Однак комерційна пропозиція від 21.10.2019 містить вартість товару у евро, що також суперечить п. 5.1 контракту.

Договір передбачає поставку товару на умовах FCA. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FCA продавець несе всі витрати до моменту поставки товару в розпорядження перевізника, після цього витрати на траспортування, страхування, несе покупець.

На підставі зазначеного відсутня складова митної вартості, яка при визначенні додається до ціни і повинна бути документально підтверджена, а саме витрати на транспортування та страхування.

Наданий до митного оформлення Лист №105-19 щодо витрат на транспортування та страхування не має документального підтвердження числових значень складових митної вартості, тобто даний лист не є підтвердженням вартості зазначених складових.

Крім того Лист ФОП ОСОБА_1 не є, згідно законодавства України, документом, яким може бути підтверджено вартість господарської операції - перевезення вантажу, адже відповідно до статті 74 КАСУ обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть бути підтвердженні іншими засобами доказування.

На підставі статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати не включені у вартість товару та страхові документи, що містять відомості про вартість страхування.

Тобто лист декларанта, на думку відповідача, не є допустимим доказом та не може розглядатися як підтвердження обов`язкових складових митної вартості.

Крім цього Лист видано ФОП ОСОБА_1 , тому не може бути взятий до уваги, оскільки декларантом не надано ніяких документів, які підтверджують зв`язок даного товариства з Перевізником. А перевізник згідно транспортної накладної Pestroy O.V.

ФОП ОСОБА_1 відповідно до заявки від 21.10.2019 року є експедитором.

А Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно- експедиторську діяльність" у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Як видно з матеріалів, наданих до декларації позивачем під час декларування товару, була надана автотранспортна накладна від 21.10.2019, де перевізником зазначено фірму Pestroy O.V . , та не надано будь який доказів вартості послуг самого перевізника чи будь-якого його зв`язку з компанією - експедитором.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення передбачає обов`язкову письмову форму, а згідно з п.п.2,3 ст. 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо в ньому передбачено істотні умови, а саме: предмет договору, ціна та строк його дії.

Натомість в даній міжнародній автотранспортній накладній відсутня інформація про вартість послуг перевезення, а як вже зазначено договору перевезення позивачем - декларантом не надано, як не надано і рахунку перевізника на оплату послуг перевезення чи то бухгалтерських документів про оплату послуг перевезення.

Крім цього серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару.

Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FCA, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування.

На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме:1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково надані документи у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Отже, враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу, а саме: митної декларації від 07.10.2019 № UA125010/2019/012447, відповідно до якої рівень митної вартості складає: 1,32 Дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 15830 кг*1,187 євро = 18 790,21 євро.).

Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні:- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;- за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;- на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Зазначене в сукупності, на думку представника відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ "НІКО-ЮГ".

В судове засідання, призначене на 16.01.2020 року сторони з`явились.

Протокольною ухвалою суду, проголошеною в судовому засіданні замінено первісного відповідача - Митницю ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на належного Чорноморську митницю Держмитлужби в порядку процесуального правонаступництва. За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 24.01.2020 року.

В судове засідання на вказану дату представники сторін з`явились. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених у позові, представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, покликаючись на доводи викладені нею в відзиві на позов.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 09.05.2019 року ТОВ "НІКО-ЮГ" уклало контракт №09/05/2019/PL/UKR з компанією WorldTrade Tomasz Biernacki, відповідно до якого визначено умови продажу фруктів, які знаходяться в пропозиції продавця в асортименті, кількості і цінах, вказаних у домовлених сторонами замовленнях.

Відповідно до умов вказаного контракту, рахунку-фактури 5 МО/10/2019, транспортних документів, позивач отримав перець червоний солодкий свіжий.

Для здійснення митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом позивачем через представника ФОП ОСОБА_2 до ВМО митного поста "Херсон - центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 24.10.2019 р. було подано митну декларацію №UA508030/2019/007415, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту склала 433488,39 грн. (15196,80 евро - вартість товару, 12720 грн. - вартість транспортування згідно довідки про транспортні витрати №105-19 від 23.10.2019 року).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 09.05.2019 року №09/05/2019/PL/UKR, рахунок-фактура (інвойс) 5/МО/10/2019 від 21.10.2019 року, автотранспортна накладна б/н від 21.10.2019 року, фітосанітарний сертифікат EC/PL/0862233 від 21.10.2019 року, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 PL/MF/AN 0500570 від 21.10.2019 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №105-19 від 23.10.2019 року, договір про надання послуг митного брокера №36 від 21.11.2018 року, договір (контракт) про перевезення б/н від 21.10.2019 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №4727701 від 22.10.2019 року.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у необхідності посиленні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребуванні документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

У зв`язку з наявністю розбіжностей та невідповідностей у поданих документах, на виконання п.5 ст.54 МК України та на підставі ч. 3 ст. 53 МК України відповідачем було запропоновано ТОВ "НІКО-ЮГ" (згідно протоколу обробки №343327) надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1)якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення.

Також повідомлено декларанта, що згідно з п.6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: експортна декларація країни відправлення, комерційна пропозиція (оферта).

Так, за результатами перевірки, відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UA508030/2019/000040/2 від 24.10.2019 року відповідачем визначено, що серед документів, наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації, щодо страхування товару. Згідно правил Інкотермс 2010 на умовах поставки FCA, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування.

Також, відповідач зазначив, що додатково надана комерційна пропозиція від 21.10.2019 року містить розбіжності, а саме зазначено вартість товару в євро, як і в інвойсі №5/МО/10/2019 від 21.10.2019, що суперечить умовам п.5.1 контракту №09/05/2019/PL/UKR від 09.05.2019 року згідно якого ціни на товар встановлюються в доларах США.

Додатково надані документи у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

24.10.2019 року відповідачем прийнято картку відмови № UA508030/2019/00180 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

24.10.2019 року Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі прийнято рішення UA508030/2019/000040/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої відкоригована митна вартість товару склала 18790,21 євро, яке є предметом оскарження у даній справі разом з зазначеною карткою відмови.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства суд дійшов наступного.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно ст. 257 цього Кодексу декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

відомості про найменування країн відправлення та призначення;

відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

відомості про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; найменування країни походження товарів (за наявності); опис упаковки (кількість, вид); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; відомості про уповноважені банки декларанта; статистична вартість товарів;

відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: ставки митних платежів; застосування пільг зі сплати митних платежів; суми митних платежів; офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3 1 цього Кодексу; спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати);

відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Органам доходів і зборів забороняється вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.ч.1 - 3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Відповідно до цієї правової норми, документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

У той же час, частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті (тобто ті, які входять до вичерпного переліку документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення), містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто, згідно норм Митного кодексу України, органом доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Також згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов`язують орган доходів і зборів зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15, а також постановах Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі №815/6827/17, від 11.09.2018р. у справі №818/362/18, від 27.03.2018р. у справі №814/1213/16, від 23.10.2018р. у справі №816/921/17.

Як установлено судом зі змісту рішення про коригування митної вартості товару №UA 508030/2019/000040/2 від 24.10.2019 року, у визнанні заявленої декларантом митної вартості було відмовлено у зв`язку з тим, що, на думку митниці, позивачем заявлено не повні відомості про митну вартість та окремі складові митної вартості (витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. При цьому відповідач вважає, що подані документи містять розбіжності, а саме: в комерційній пропозиції від 21.10.2019 року зазначено вартість товару в євро, як і в інвойсі №5/МО/10/2019 від 21.10.2019, що суперечить умовам п.5.1 контракту №09/05/2019/PL/UKR від 09.05.2019 року згідно якого ціни на товар встановлюються в доларах США.

Також у рішенні йдеться про те, що позивач на вимогу не надав наступні документи: страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. За результатами проведеної консультації митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом.

З цього приводу суд зазначає, що відповідачем ні в рішенні про коригування митної вартості, ані в поясненнях до суду так і не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Так, валюта в якій визначається вартість товару (долар США чи євро) жодним чином не впливає на її митну вартість та обов`язок покупця сплатити її в повному обсязі. Натомість, з наданих при митному оформлені оферті від 21.10.2019 року вбачається, що вартість декларованого позивачем товару, визначена продавцем, становить 0,96 євро/кг, а з інвойсу №5/МО/10/2019 від 21.10.2019 року вбачається, що визначена вартість сплачена підприємством в повному обсязі (зазначення: "zaplacono gotowka").

Таким чином, порушення договірними сторонами умови п. 5.1 контракту №09/05/2019/PL/UKR щодо встановлення ціни товару в доларах США не має впливу на митну вартість товару, отже не може бути підставою для її коригування.

Щодо відомостей про страхування товару, то умови поставки FCA (FREE CARRIER) за Інкотермс-2010 не передбачають обов`язку ані продавця, ані покупця здійснювати страхування товару. Також, за зазначених умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу. Обов`язку надання документів зі страхування товару наведеними умовами поставки не передбачено. Договір купівлі-продажу також не містить вимог щодо страхування товару.

Згідно пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Отже, якщо страхування не здійснювалось та орган митного контролю не може надати обґрунтованих доводів протилежного, то вимоги щодо надання страхових документів слід вважати безпідставними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача на час прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови не було підстав для обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару в частині визначення митної вартості товару.

Інші документи, які були витребувані митницею, на думку суду, в даному конкретному випадку не мали жодного значення для обчислення митної вартості товару. Надані ж позивачем документи у своїй сукупності надавали митниці змогу достовірно і повно перевірити правильність обчислення митної вартості.

Стосовно ж доводів відповідача викладених в відзиві на позов, зокрема, відносно того, що надані ТОВ "НІКО-ЮГ" при митному оформлені документи не підтверджують такої складової митної вартості як витрати на транспортування, суд зазначає наступне.

Так, з аналізу змісту оскаржених рішень, а також письмової вимоги про надання документів вбачається, що відповідач жодного разу не зазначив про відсутність чи недостатність документів, які б підтверджували витрати позивача на доставку товару, що декларується. Зазначена обставина також не була підставою для коригування митної вартості товару.

Судом досліджено протокол обробки №343327 від 24.10.2019 року (письмову вимогу про надання документів), якою відповідач вимагав надати додаткові документи на підтвердження митної вартості.

За змістом цього повідомлення позивачу було запропоновано надати: 1)якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення.

З наведеного чітко видно, що документів на підтвердження вартості перевезення (доставки, транспортування) товару від місця відвантаження до місцезнаходження позивача відповідач не запитував.

Отже, наданих разом з митною декларацією документів, станом на дату прийняття оскаржених рішень, відповідачу було достатньо для того, щоб вважати вказану декларантом вартість перевезення - 12720,00 грн. (згідно листа ФОП ОСОБА_1 №105-19 від 23.10.2019 року) підтвердженою.

Судом також встановлено, що заявлена позивачем у графі 12 митної декларації митна вартість товару - 433488,39 грн. - включає в себе указану вище вартість транспортних та експедиторських послуг (12720,00 грн.), з урахуванням вартості доставленого товару (15196,80 євро*27,68796 грн./євро = 420 768,39 грн.) в національній валюті по курсу на день розрахунку.

А тому, на думку суду, твердження органу митного контролю у відзиві на позов про недостатність поданих декларантом документів для підтвердження вартості перевезення товару та подальші аргументи в цьому напрямку є намаганням державного органу створити додаткове правове обґрунтування правомірності прийнятих ним рішень після їх прийняття, в процесі судового оскарження.

Як вже зазначалось судом вище, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (частина п`ята статті 57 Митного кодексу України).

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як встановлено судом під час судового розгляду справи, документи, подані ТОВ "НІКО-ЮГ" відповідачу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин, висновок відповідача про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), суд вважає необґрунтованим.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на таке, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Враховуючи, що твердження відповідача про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), під час судового розгляду були спростовані, зважаючи на те, що документи, подані позивачем, відповідають вимогами чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а отже і підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення № UA 508030/2019/000040/2 та картки відмови № UA 508030/2019/00180.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом сплатив судовий збір у сумі 3842,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №4182 від 02.12.2019р. Отже, саме ця сума підлягає відшкодуванню ТОВ "НІКО-ЮГ" за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем заявлені до відшкодування витрати пов`язані з професійною правничою допомогою отриманою від адвоката.

На підтвердження заявлених витрат позивачем додано копію договору про надання правової допомоги від 06.05.2019 року. Будь-які інші підтверджувальні документи відсутні.

Так, із змісту договору про надання правничої допомоги від 06.05.2019 року вбачається, що він укладений між ТОВ "НІКО-ЮГ" (клієнт) та адвокатським об`єднанням "Дудченко, Конелюк, Мусулевський та партнери" (адвокатське об`єднання), відповідно до пункту 1.1 цього договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Згідно п.4.4 за результатом надання правової допомоги за поточний місяць складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість…

Суд наголошує, що відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Однак, позивачем не додано жодного документу, що підтверджував би факт виконання адвокатом робіт, передбачених договором про надання правничої допомоги від 06.05.2019 року, обсяг зазначених робіт, тощо.

Відтак, не визначення змісту та обсягу конкретної діяльності адвоката, сплати позивачем їх вартості унеможливлює прийняття рішення про відповідне відшкодування. Таким чином вимога ТОВ "НІКО-ЮГ" про стягнення з відповідача витрат на професійну допомогу адвокатів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя,13) рішення про коригування митної вартості товарів № UA 508030/2019/000040/2 від 24.10.2019 р.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя,13) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508030/2019/00180 від 24.10.2019 р.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя,13) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ЮГ" (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 50, ) судовий збір у сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29 січня 2020 р.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 108020200