Справа № 686/12044/19
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

за участі:секретаря судового засідання Постовіт С.В. представника позивача - Латюка П.Я. представника відповідача - Цілімецької О.Б. третьої особи - Герасимова А. О.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до відповідача - Першого відділу державної виконавчої служби м.Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу винесену державним виконавцем Цілімецькою О.Б. від 08.04.2019 року про притягнення її на підставі ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2019 справу за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу державної виконавчої служби м.Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу передано за підсудністю до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020, головуючим суддею визначено Михайлова О.О.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року було відкрито провадження, залучено до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 28 січня 2020 року судом визнано таким, що не пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки позивач ознайомився зі спірною постановою державного виконавця 16 квітня 2019 року, а позовну заяву подано до відділення поштового зв`язку 3 травня 2019 року, тобто на десятий робочий день, як це передбачено частиною 4 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, судом прийнято до уваги, що пройшла зміна найменування відповідача на Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, зазначені у позовній заяві, крім того зазначив, що постановами Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року та 20 грудня 2019 року встановлено обставини відсутності умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/14512/17.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що на виконанні Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження по виконанню рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/14512/17. Боржник ухилявся від виконання судового рішення, а відтак на нього правомірно накладено штрафні санкції.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, надав пояснення, що ОСОБА_2 не виконує рішення суду про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , а тому має понести відповідальність.

Судом встановлено, що на виконанні Першого відділу Державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №686/14512/17, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 20 грудня 2018 року про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 Визначено ОСОБА_3 порядок участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4 шляхом встановлення наступного графіку спілкування:

- кожний другий та четвертий тиждень місяця з 18 години п`ятниці після шкільного закладу до 18 години неділі з наступним поверненням батьком дитини за місцем проживання матері та дитини з урахуванням стану здоров`я дитини;

- у першу половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул для забезпечення оздоровлення і відпочинку дитини, в літній канікулярний період за погодженням з матір`ю дитини;

- парні календарні роки у день народження дитини 10 грудня, день народження батька 16 лютого, Новий Рік, Різдво Христове та Великдень (за православним обрядом) з 10 до 19 години за місцем проживання батька, у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку м. Хмельницького, не порушуючи при цьому відвідування Іллею шкільних занять;

- відвідування дитини під час того, коли вона хворіє за місцем її перебування.

Державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Цілімецькою О.Б. 8 квітня 2019 року за невиконання виконавчого листа накладено на боржника - ОСОБА_2 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Так, відповідно до частин 1, 2, 5 - 7 статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. За частиною другою цієї статті у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

25 січня 2019 року державним виконавцем Першого відділу ДВС м.Хмельницький Чайковським О.В. був складений акт про невиконання ОСОБА_2 вимоги державного виконавця від 18 січня 2019 року.

Згідно з актом державного виконавця від 15 лютого 2019 року сторони виконавчого провадження з`явились, проте малолітній ОСОБА_4 відмовився їхати з батьком.

22 березня 2019 року державним виконавцем складений акт про те, що на зустріч не з`явився стягувач, двері квартири не відкрили.

У судовому засіданні ОСОБА_3 надав пояснення, що він прибув 22 березня 2019 року на місце вчинення виконавчої дії після складання судовим виконавцем акта, що підтвердив представник відповідача.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи суд погоджується з тим, що невиконання позивачем вказаного судового рішення в частині недопущення ОСОБА_3 до спілкування з дитиною - ОСОБА_4 є невиконанням судового рішення без поважних причин.

Щодо посилання представника позивача на постанови Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року та 20 грудня 2019 року суд зазначає наступне.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року №6-327цс15, а також у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2018 року у справі №825/705/17, від 06 березня 2019 року у справі №813/4924/13-а.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та вимоги нормативних актів, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного рішення, а відтак у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 37225066)
Третя особа:ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя О.О. Михайлов