Справа № 440/2267/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 р.Справа № 440/2267/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року по справі № 440/2267/19

за позовом ОСОБА_1

до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 440/2267/19 за позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Заява вмотивована тим, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, які понесені відповідачем при розгляді справи і які складаються з сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2019 призначено до розгляду заяву Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про ухвалення додаткового судового рішення у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається що така повістка вручена належним чином.

Матеріалами справи підтверджується, що судом апеляційної інстанції двічі повідомлялось позивача про дату, час та місце проведення судових засідань шляхом направлення відповідних судових повісток на поштову адресу, зазначену позивачем в адміністративному позові. Разом з тим, такі не були вручені позивачу з причин незалежних від суду, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та даними перевірки статусу відстеження поштового відправлення за № 118 (відправлення не вручено під час доставки). При цьому адреса на поштових відправленнях в повній мірі відповідає адресі, вказаній позивачем у його адміністративному позові. Враховуючи це апеляційний суд вважає, що в даній справі вжито необхідних заходів щодо виклику сторони в судове засідання, а відтак так позивача у цій справі слід вважати належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Судовим розглядом були встановлені такі обставини, які не оспорені учасниками справи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Копичко Тетяни Дмитрівни про накладення штрафу ВП №45976632 від 18 лютого 2019 року.

За результатами розгляду апеляційної скарги відповідача Другим апеляційним адміністративним судом рішення суду першої інстанції скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови залишено без розгляду.

Вказане слугувало підставою для звернення відповідача до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат.

Перевіряючи правомірність доводів заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Заявник, посилаючись на ст. 139 КАС України, стверджує, що судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення на користь сторони, яка подала апеляційну скаргу, не вирішено питання про судові витрати, які понесені відповідачем при розгляді справи і які складаються з сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн.

Чинним процесуальним кодексом встановлено такі правила розподілу судових витрат: при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа; при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз; при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 1-3 с. 139 КАС України).

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що понесені апелянтом - суб`єктом владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову та апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають, оскільки стаття 139 КАС України, передбачає відшкодування суб`єкту владних повноважень, у разі ухвалення судового рішення на його користь, з іншої сторони тільки здійснених таким суб`єктом владних повноважень документально підтверджених судових витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки у вказаній справі задоволено апеляційну скаргу суб`єкта владних повноважень та ухвалено рішення не на користь позивача - фізичної особи, яка не звільнена від сплати судового збору, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за подання апеляційної скарги не включаються до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Так само не підлягає відшкодуванню судовий збір за подання позовної заяви, сплачений ОСОБА_1 під час звернення до суду першої інстанції з огляду на залишення без розгляду адміністративного позову за результатами апеляційного перегляду справи. Отже, під час ухвалення постанови суду апеляційної інстанції від 15.10.2019 питання про розподіл судового витрат не вирішувалося, оскільки підстави для зміни розподілу судових витрат в межах розгляду цієї справи відсутні.

Враховуючи викладене, оскільки доводи про наявність підстав для винесення додаткового рішення не знайшли свого підтвердження, заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 311, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Жигилій С.П. Перцова Т.С.

Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2020.