Справа № 826/5725/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Київ № 826/5725/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного науково-виробничого підприємства "Електронмашсервіс" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне науково-виробниче підприємство «Електронмашсервіс» (далі - позивач та/або ПВНП «Електронмашсервіс») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган) та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 21.02.2018 року №2744 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Електронмашсервіс».

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що контролюючим органом протиправно прийнято наказ від 21.02.2018 року №2744 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Електронмашсервіс», адже запит на отримання інформації, не надання відповіді на який стало підставою для прийняття останнього, не відповідав вимогам Податкового кодексу України, а тому у ПВНП «Електронмашсервіс» були відсутні підстави для надання відповіді на нього.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та стверджує, що наказ від 21.02.2018 року №2744 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Електронмашсервіс» прийнято в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Представником позивача подано письмові пояснення від 03.07.2018 року та відповідь на відзив на позовну заяву від 21.08.2018 року, у яких останній наполягає, що запит від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-04-03-14 не відповідає вимогам податкового законодавства, з огляду на що він позбавлений обов`язку надавати відповідь на нього.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.01.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби України в місті Києві сформовано запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №1185/10/26-15-14-03-14, у якому контролюючий орган керуючись вимогами підпункту 16.1.5 і 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1, пунктів 1 та 3 абзацу третього підпункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України просив Приватне науково-виробниче підприємство «Електронмашсервіс» протягом п`ятнадцяти робочих днів надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження), а також надати, засвідчені підписом посадової особи ПВНП «Електронмашсервіс» та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Нармада Груп» у період з 01.09.2016 року по 30.09.2016 рік, а також щодо використання у власній господарській діяльності ПВНП «Електронмашсервіс» товару (дизельне паливо ДП-Л-К), придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеним платником податків (далі - запит).

Відповідно до матеріалів справи запит отримано позивачем 25.01.2017 року.

19.02.2018 року контролюючим органом складено доповідну записку №962/26-15-14-04-03 з пропозицією прийняти рішення щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Електронмашсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійснені фінансово-господарських операцій з контрагентом - постачальником ТОВ «Нармада Груп» за вересень 2016 року, тривалістю 5 робочих днів з 22.02.2018 року.

Надалі, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку із ненаданням пояснень та їх документального підтвердження, на письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 контролюючим органом прийнято наказ від 21.02.2018 року №2744 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Електронмашсервіс» (далі - оскаржуваний т/або спірний наказ).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

В свою чергу, порядок отримання податкової інформації врегульовано статтею 73 ПК України.

Так, згідно положень пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу може бути надано в електронному або паперовому вигляді на вибір платника податків.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, іншими банками безоплатно у порядку і обсягах, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі - Порядок №1245), що визначає процедуру періодичного подання органам державної податкової служби суб`єктами інформаційних відносин або подання за письмовим запитом таких органів податкової інформації.

Пунктом 2 Порядку №1245 визначено, що податкова інформація надається органам державної податкової служби періодично або за окремим письмовим запитом таких органів у безоплатному порядку.

Згідно пункту 9 Порядку №1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв`язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.

В розрізі положень пункту 10 Порядку №1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються:

посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації;

підстави для надіслання запиту;

опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб`єкт інформаційних відносин звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит (п. 16 Порядку №1245).

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти до висновку, що обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження, що відповідає положенням пункту 73.3 статті 73 ПК України, пункту 10 Порядку №1245 та не надання платником податків відповіді на нього (запитувані документи контролюючим органом).

При цьому, у разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 ПК України, пункту 9, 10 Порядку №1245 платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 78.5 ст. 78 ПК України).

Спірний наказ прийнято відповідачем відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України у зв`язку із ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14.

В свою чергу, позивач стверджує про невідповідність запиту ГУ ДФС у м. Києві від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 вимогам податкового законодавства, оскільки останній не містить посилання на норми закону, відповідно до яких відповідач має право на отримання такої інформації.

Суд критично ставиться до наведених доводів Приватного науково-виробничого підприємства «Електронмашсервіс», адже запит від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 містить в собі посилання на положення підпункту 16.1.5 і 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1, пунктів 1 та 3 абзацу третього підпункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Положеннями підпункту 20.1.2 пункту 20.1 ПК України чітко визначено право контролюючого органу для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом, а положеннями підпункту 16.1.5 і 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання та подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Таким чином, з урахуванням зазначеного суд вважає, що у запиті ГУ ДФС у м. Києві від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 в повній мірі зазначено посилання на норми закону, відповідно до яких останній має право на отримання такої інформації.

Що ж стосується доводів Приватного науково-виробничого підприємства «Електронмашсервіс» щодо відсутності у запиті від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 інформації, яка підтверджує підстави для надіслання такого запиту, суд зверне увагу на наступне.

У запиті від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 зазначено: «Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ПВНП «Електронмашсервіс» податкового кредиту у сумі 365708,00 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «Нармада Груп», що містяться у податковій декларації з ПДВ за період з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року.

По зазначене вказують результати аналізу показників, що містять у податковій декларації з ПДВ, поданої платником за відповідний період та податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до ст. ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних з Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до яких з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки не підтверджується придбання ПВНП «Електронмашсервіс» товару (дизельне паливо ДП-Л_К5) у ТОВ "Нармада Груп", яким отримано вказаний товар від ТОВ «Зернолідер», податковий кредит якого сформовано від придбання інших товарів (цукор; взуття; вироби для меблювання; фарш; макарони; столові прибори; меблі; тканина; тощо).».

Проаналізувавши зміст запиту суд вважає, що викладені в ньому обставини підтверджують наявність підстав, визначених пунктом 73.3 статті 73 ПК України для його надсилання.

Доводи позивача про те, що вищенаведені посилання відповідача мають бути підтверджені виключно за наслідком проведення камеральної перевірки та складанням акту суд відхиляє, оскільки у відповідності до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Тобто, питання щодо достовірності формування платником податків податку на додану вартість не є предметом камеральної перевірки.

З урахуванням наведеного в сукупності суд вважає безпідставними доводи ПВНП «Електронмашсервіс» в цій частині.

Окрім цього, суд не приймає до уваги посилання позивача щодо фактичного визнання контролюючим органом в поза судовому порядку нереальними господарські операції ПВНП «Електронмашсервіс» з ТОВ «Нармада Груп», як підстави для скасування спірного наказу, оскільки ПВНП «Електронмашсервіс» не позбавлений права в рамках проведення перевірки надати документи на підтвердження реальності вчинення господарських операцій, а також у випадку прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень оскаржувати їх в судовому порядку.

Інші доводи позивача, у тому числі щодо відсутності ознак фіктивності ТОВ «Нармада Груп» суд залишає поза увагою, оскільки зазначене не стосується предмету доказування в даній справі.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність запиту ГУ ДФС у м. Києві від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 положенням пункту 73.3 статті 73 ПК України та Порядку №1245.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом встановлено відповідність запиту ГУ ДФС у м. Києві від 20.01.2017 року №1185/10/26-15-14-03-14 положенням пункту 73.3 статті 73 ПК України та Порядку №1245 та встановлено обставини не надання позивачем відповіді на нього, суд вважає, що при прийняті спірного наказу контролюючий орган діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, що виключає наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного науково-виробничого підприємства «Електронмашсервіс» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, б. 8-В, оф. 24, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева