Справа № 400/1108/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1108/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

представника позивача Павленка С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі за позовом державного підприємства «Дослідне господарство «Зоряне» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, обігу готівки, РРО, -

В С Т А Н О В И В:

15.04.2019 року Державне підприємство «Дослідне господарство «Зоряне» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук» звернулось з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому просило суд:

- визнати протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки 26-28 лютого 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 03.04.2019 р. форми «С» №6 про застосування штрафних санкцій в сумі 1 603 362,14 грн. за перевищення ліміту залишку готівки в касі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на протиправність перевірки, призначеної наказом відповідача №213 від 04.02.3019 року та складення з порушенням вимог податкового законодавства акту за наслідками незаконно проведеної перевірки. Оскільки під час проведення незаконної перевірки посадовим особам були надані не тільки накази про встановлення ліміту каси, а і розрахунки встановлення ліміту на 2016-2019 роки, позивач вважав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Рішенням від 01.10.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд задовольнив позовні вимоги частково:

- визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення відповідача від 03.04.2019 р. форми «С» №6.

- в задоволені інших позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись із рішенням суду, Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених вимог та ухвалити нове судове рішення. яким відмовити у задоволені цих вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт послався на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав правової оцінки наданим позивачем копіям документів, а лише послався на порушення відповідачем приписів ПК України в частині розгляду заперечень за відсутності представників позивача.

Також, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не надав правової оцінки зазначеному в акті перевірки висновку щодо перевищення позивачем ліміту залишку готівки в касі, а лише зазначив про відсутність в діях позивача порушення п. 5.8 глави 5 Положення № 637, внаслідок надання позивачем копій документів до суду та під час надання заперечень на акт перевірки.

Необґрунтованим та таким, що не підтверджений жодними доказами, апелянт вважає доводи позивача, які були прийняті судом першої інстанції, та які стосуються наданих касирами позивача письмових пояснень, які були відібрані під час перевірки.

Державне підприємство «Дослідне господарство «Зоряне» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, безпідставність доводів апелянта, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 04.02.2019 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області, на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, видано наказ №213 від 04.02.2019 року «Про проведення фактичної перевірки Державного підприємства «Дослідне господарство «Зоряне» Інституту садівництва національної академії аграрних наук України» та здійснено вихід на перевірку.

За змістом вказаного наказу проведення перевірки має бути здійснено з 19.02.2019 року тривалістю 10 діб. Перевірку слід провести за період діяльності з 01.02.2016 року по дату закінчення перевірки з метою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

Перед початком проведення перевірки наказ №213 від 04.02.2019 року пред`явлено директору позивача, та надано йому ж для підпису направлення на перевірку № 386/14-29-01-04-36 від 15.02.2019 р., № 387/14-29-01-04-36 від 15.02.2019 р.

З копією наказу та направленнями на перевірку директор позивача ознайомлений 26.02.2019 року о 10:53 год.

В період з 26 по 28 лютого 2019 року посадовими особами Головного управління ДФС у Миколаївській області проведена фактична перевірка каси підприємства розташованого за адресою: Миколаївська область, Первомайськй район, с. Жовтневе, де здійснює свою діяльність позивач, щодо дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію виробництва та обігу підакцизних товарів.

Акт фактичної перевірки №0051/14/29/14/00729480 складений 01.03.2019 року.

В ході перевірки виявлено та зафіксовано факт порушення позивачем вимог п. 5.8 глави V Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, а саме - перевищення ліміту залишку готівки в касі на суму 801681,07 грн.

Відповідно до акту перевірки №0051/14/29/14/00729480 та додатку №1 до нього, виявлене посадовими особами податкового органу порушення полягає в тому, що наказ від 03.01.2015 року №1 та додаток до нього №2 розрахунок ліміту залишку готівки в касі діяв лише в період з 03.01.2015 року по 02.01.2017 р.р., та втратив чинність в частині подальших періодів на підставі наказу від 03.01.2017 року №3. В той час як до наказу №3 не був доданий розрахунок ліміту залишку готівки в касі позивача, а сам наказ не містить посилання на будь-який додаток/розрахунок до відповідного наказу.

03.04.2019 р. відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 6, яким до ДП «Дослідне господарство» «Зоряне» інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 1603362,14 гривень (а.с. 14-15).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходів з того, що наказ про проведення перевірки містить усі необхідні реквізити, позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки, контролюючим органом реалізовано свою компетенцію на проведення такої перевірки та оформлення її результатів, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо призначення та проведення фактичної перевірки.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган не довів правомірності свого рішення, а надані позивачем копії документів підтверджують відсутність правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за перевищення ліміту залишку готівки в касі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги та в частині судового рішення, яке оскаржується в апеляційному порядку, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до п. 86.7. статті 86 ПКУ у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до абзаців другого та третього п. 44.7. статті 44 ПК України, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.03.2019 року акт перевірки від 01.03.19 року був направлений позивачу поштою та 14 березня 2019 р. отриманий позивачем (а.с. 16-28, 30).

У встановлений Податковим кодексом України строк, 21.03.2019 року позивач подав заперечення на акт перевірки (а.с. 49-52), в яких зазначив про надання до перевірки наказів за період, що перевірявся за 2016-2019 роки разом з заявками-розрахунками для встановлення ліміту каси.

До заперечень на акт перевірки позивач додав копії:

- наказу по підприємству про встановлення ліміту залишку готівки в касі на 2016 рік, заявки-розрахунку про встановлення ліміту залишку готівки в касі на 2016 рік;

- наказу по підприємству про встановлення ліміту залишку готівки в касі на 2017 рік, заявки-розрахунку про встановлення ліміту залишку готівки в касі на 2017 рік;

- наказу по підприємству про встановлення ліміту залишку готівки в касі на 2018 рік;

- наказу по підприємству про затвердження Порядку розрахунку ліміту каси на 2018 рік;

- Порядку розрахунку ліміту каси на 2018 рік, розрахунку про встановлення ліміту каси на 2018 рік;

- наказу по підприємству про встановлення ліміту залишку готівки в касі на 2019 рік;

- наказу по підприємству про затвердження Порядку розрахунку ліміту каси на 2019 рік;

- Порядку розрахунку ліміту каси на 2019 рік;

- розрахунку про встановлення ліміту каси на 2019 рік.

02.04.2019 року відповідач надав відповідь на заперечення до акту перевірки 2056/10/14-29-14-06-09 (а.с. 53-47), в якій пославшись на пояснення касира ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , що були відібрані 26.02.2019 року під час перевірки, не прийняв до уваги надані позивачем копії документів щодо встановлення ліміту касі за період, який перевірявся.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до наданих позивачем копій документів щодо встановлення ліміту готівки в касі, у 2016 році ліміт залишку готівки в касі становив дев`ять тисяч гривень (а.с. 31, 32), у 2017 році - дев`ять тисяч гривень (а.с. 33, 34), у 2018 році вісімнадцять тисяч гривень (а.с. 35-38), у 2019 році сімнадцять тисяч гривень (а.с. 39-42).

Відповідно до додатку № 2 до акту перевірки (а.с. 20-27) залишок готівки в касі впродовж 2017 року не перевищував ліміт, встановлений наказом по підприємству № 3 від 03.01.2017 року про встановлення ліміту залишку готівки в касі.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у податкового органу правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо не дослідження судом першої інстанції та не надання правової оцінки підставам прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, за таких підстав.

Мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить доводи суду першої інстанції щодо критичного сприймання судом посилання податкового органу на пояснення, що були надані працівниками позивача під час проведення перевірки, оскільки податковий орган при розгляді заперечень на акт перевірки не надав оцінки доданим до заперечень додатковим документам, пославшись лише на те, що висновки, викладені в акті перевірки відповідають фактичним обставинам - наданим поясненням працівників позивача та наданим документам про встановлення ліміту залишку в касі за 2015 рік.

При наданні відповіді на заперечення до акту перевірки податковий орган не навів обґрунтованих заперечень щодо змісту, форми, відповідності чинному законодавству, документам, копії яких були надані при запереченнях на акт перевірки та до суду першої інстанції.

Не містить таких заперечень і апеляційна скарга (а.с. 180-184), яка відтворює зміст заперечень на позов, та уточнення доводів апеляційної скарги (а.с. 197-198).

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.01.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.