Справа № 308/810/20
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/810/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Крегул М.М.

за участю секретаря

судового засідання - Химинець О.Я.

представника позивача - Радь О.І.

відповідача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )

представника відповідача - адвоката Талапа Б.С.

перекладача - Бабяк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

В С Т А Н О В И В:

ГУ ДМС України в Закарпатській області звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 17.09.2019 року ГУ ДМС України в Закарпатській області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та роз`яснено відповідачу про зобов`язання покинути територію України у термін до 06.10.2019 року. Станом на 21.01.2020 року вказане рішення про примусове повернення з України відповідачем не виконано, а відтак іноземець підлягає примусовому видворенню з території України.

Також позивач зазначає, що відповідач маючи дійсний закордонний паспорт, мав можливість покинути територію України у встановлений порядок та спосіб, тобто виконати покладені на нього обов`язки.

Разом з цим, під час перебування на території України до підрозділів ДМС України щодо продовження термінів перебування на території України відповідач не звертався. Із заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався. А тому позивач просить затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) з метою забезпечення видворення за межі території України та помістити в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав поданий адміністративний позов та просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що хоче повернутись додому в Грузію, однак, кошти на дорогу у ньогоі відсутні. Зазначив, що протягом тривалого часу перебуває в Україні, до компетентних органів про отримання статусу біженця, чи продовження строку перебування на території України не звертався. Повідомив, що не звертався до міграційної служби щодо продовження терміну перебування в Україні ні в Одесі, де перебував, ні в Ужгороді по прибуттю у це місто. Розуміє, що перебуваючи на території України нелегально, порушив законодавство України. Рішення про примусове повернення не виконав, тому що не розумів, що потрібно робити, оскільки кошти на дорогу у нього відсутні. Також повідомив, що з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує захисту у міграційну службу не звертався.

Представник відповідача ОСОБА_1 - Талапа Б.С. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 - іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; 3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2019 року громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП, а саме за порушення правил перебування в Україні, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2019 року та копією постанови про накладання адміністративного стягнення від 17.09.2019 року.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Як встановлено в ході розгляду справи, 17.09.2019 року уповноваженою посадовою особою ГУ ДМС України в Закарпатській області винесено рішення № 30 про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та роз`яснено відповідачу про зобов`язання покинути територію України у термін до 06.10.2019 року.

Однак, відповідач рішення про примусове повернення в країну походження не виконав та не виїхав вчасно з України, за поясненнями відповідача у судовому засіданні у зв`язку з тим, що у нього відсутні кошти на проживання та оплату вартості квитків на дороги додому в Грузію.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця заходу у виді затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною 11 статті 289 КАС України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач законних підстав для перебування на території України немає, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач - громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має законних підстав для перебування на території України, порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та рішення про примусове повернення в країну походження не виконав, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ст.ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення та помістити в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Крегул