Справа № 580/3669/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року справа № 580/3669/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради до ОСОБА_1 про зобов?язання вчинити дії,

встановив:

21 листопадда 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить зобов?язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудовану будівлю по АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт складений акт (далі - Акт перевірки) №92, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 самочинно без подачі повідомлення про початок виконання будівельних робіт проводить будівельні роботи, а саме: влаштовується фундамент під житловий будинок по АДРЕСА_1, чим порушив п.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 13 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затверджених ПКМУ №466 від 13.04.2011.

Відповідачу 03.06.2018 видано припис №25 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, в яких зазначено про необхідність усунення виявлених порушень у термін до 03.08.2019 та про повідомлення відділу у цей же термін про виконання приписів. Однак, ні повідомлення про виконання припису, ні повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи заяви на видачу дозволу від відповідачів до відділу не надходили. Крім того, за фактом правопорушення складено протокол про адміністративні правопорушення від 03.06.2019 №37. На підставі вказаного протоколу винесено постанову від 03.06.2019 №37 справі про адміністративне правопорушення, яким відповідача визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.

26.09.2019 на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 23.09.2019 №148, з метою перевірки виконання вимог припису від 03.06.2019 №26 позивачем проведена позапланова перевірка та встановлено, що збудовано цокольний поверх, припис не виконано, а саме: документи, що дають право на початок виконання будівельних робіт не зареєстровано, земельну ділянку до попереднього стану не приведено, що є порушенням вимог пп.а п. 3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI.

За фактом вищевказаного правопорушення складений протокол про адміністративне правопорушення від 23.09.2019 №55, за результатами розгляду матеріалів справи винесено постанову від 26.09.2019 №55 у справі про адміністративне правопорушення, якими відповідача визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. 00 коп.

У зв`язку з тим, що відповідач у встановлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства сфері містобудівної діяльності, позивач звернувся до суду з позовом про приведення земельної ділянки до стану, що передував виконанню будівельних робіт.

Ухвалою судді Тимошенко В.П. від 20.12.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України був повідомлений про те, що ухвалою від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу в разі не визнання адміністративного позову, надіслати у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі: до суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують фактичні обставини; - позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

На підставі наказу від 29.05.2019 №102 та заяви ОСОБА_2 від 29.05.2019 №Т-59 Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 29.05.2019 №92 посадовою особою позивача проведено позапланову перевірку на об`єкті «Проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1» щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. За наслідками перевірки складено акт від 03.06.2019 №92, в якому встановлено, що відповідач ОСОБА_1 самочинно без подачі повідомлення про початок виконання будівельних робіт проводить будівельні роботи, а саме: влаштовується фундамент під житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідачу 03.06.2018 видано припис №25 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, в яких зазначено про необхідність усунення виявлених порушень у термін до 03.08.2019 та про повідомлення відділу у цей же термін про виконання приписів. Однак, ні повідомлення про виконання припису, ні повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи заяви на видачу дозволу від відповідачів до відділу не надходили. Крім того, за фактом правопорушення складено протокол про адміністративні правопорушення від 03.06.2019 №37. На підставі вказаного протоколу винесено постанову від 03.06.2019 №37 справі про адміністративне правопорушення, яким відповідача визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн, який був сплачений відповідачем 04.06.2019.

26.09.2019 на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 23.09.2019 №148, з метою перевірки виконання вимог припису від 03.06.2019 №26 позивачем проведена позапланова перевірка та встановлено, що збудовано цокольний поверх, припис не виконано, а саме: документи, що дають право на початок виконання будівельних робіт не зареєстровано, земельну ділянку до попереднього стану не приведено, що є порушенням вимог пп. а п. 3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI.

За фактом вищевказаного правопорушення складений протокол про адміністративне правопорушення від 23.09.2019 №55, за результатами розгляду матеріалів справи винесено постанову від 26.09.2019 №55 у справі про адміністративне правопорушення, якими відповідача визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. 00 коп., який був сплачений відповідачем 09.10.2019.

З метою приведення земельної ділянки до попереднього стану, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 №2780-XII (далі - Закон №2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Частинами першою та другою статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 №687-XIV визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.п. "а" п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону №3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон №3038-VI) проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частина 7 статті 34 Закону №3038-VI визначає, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини першої статті 376 Цивільного Кодексу житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Підстави для знесення об`єкта самовільного будівництва визначені у частині сьомій статті 376 Цивільного кодексу України.

Так, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначає, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 38 Закону №3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

При розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо притягнення винної особи до відповідальності.

Судом встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розпочато будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а саме: влаштовується фундамент під житловий будинок.

Після проведення перевірки і винесення приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності відповідач не вжив заходів для отримання вказаних документів та приведення робіт до вимог закону, а лише сплатив накладені на нього штрафи за вчинені адміністративні правопорушення.

Враховуючи здійснені позивачем у справі усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винних осіб до відповідальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача за його ж рахунок, знести самочинно збудовану будівлю по АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), знести за власний рахунок самочинно збудовану будівлю по АДРЕСА_1.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 31.01.2020.

Суддя В.П. Тимошенко