Справа № П/811/4053/14
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2020 року м. Кропивницький Справа № П/811/4053/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ярошук Т.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні питання про поновлення провадження в адміністративній справі

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач-1: Міністерство внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10 )

відповідач-2: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 41, )

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.11.2014 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України №2253о/с від 28.10.2014 року в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , заступника начальника штабу Управління МВС України в Кіровоградські області із органів внутрішніх справ згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року №1682-VІІ та пункту 62 "а" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у Запас Збройних сил, затвердженим Кабінетом Міністрів України (із постановленням на військовий облік);

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №388о/с від 28.10.2014 року в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , заступника начальника штабу Управління МВС України в Кіровоградські області з органів внутрішніх справ згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року №1682-VІІ та пункту 62 "а" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у Запас Збройних сил, затвердженим Кабінетом Міністрів України (із постановленням на військовий облік);

- поновити його в органах внутрішніх справи на посаді заступника начальника штабу начальника відділу інспектування, організаційно-аналітичної роботи та контролю штабу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з 28.10.2014 року;

- визнати неправомірною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо нерозгляду рапорту від 16.10.2014 року про звільнення з органів внутрішніх справ за станом здоров`я та за вислугою років;

- зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області розглянути рапорт від 16.10.2014 року про звільнення з органів внутрішніх справ за станом здоров`я та за наявною вислугою років та вирішити питання про його звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до пункту 65 "а" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114 (через хворобу, із знаттям з військового обліку);

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області вжити заходів щодо направлення до Міністерства юстиції України інформації про виключення його персональних даних з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади".

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до судового розгляду. Цією ж ухвалою відмовлено у залученні до участі в справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. та начальника Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області Вітюка А.І.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року зупинено провадження у цій справі до розгляду Конституційним Судом України справи за конституційним поданням 47 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про очищення влади" №1682-VІІ від 16.09.2014 року.

До суду 05.12.2019 року надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення провадження в адміністративній страві, мотивоване посиланням на Рішення Європейського Суду з прав людини від 17.10.2019 року у справі "Полях та інші проти України".

Відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2019 року та 09.12.2019 року справу передано на розгляд головуючого судді Черниш О.А.

Між тим, 15.12.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України шляхом викладення його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 частини 1 розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року) справи у судах першої інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 32 КАС України усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Частиною 2 статті 35 КАС України передбачено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою судді Черниш О.А. від 09.12.2019 року вказану адміністративну справу прийнято до провадження, вирішено здійснювати її розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання для вирішення питання про поновлення провадження у справі на 15.01.2020 року на 11:00 год. Судове засідання 15.01.2020 року не відбулося та було призначено на 29.01.2020 року о 14:00.

У судове засідання 29.01.2020 року учасники справи не прибули. Позивач та представники відповідачів подали клопотання про проведення підготовчого засідання за їх відсутності.

Крім того, позивач направив до суду клопотання про витребування від відповідача 2 довідки про розмір його заробітної плати за два останні місяці, що передували звільненню, а також про розмір та дати підвищень посадових окладів за весь період після його звільнення за посадою, з якої він був звільнений, або за аналогічною посадою.

Від відповідача-1 надійшло клопотання про залучення до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства юстиції України. Клопотання мотивовано тим, що Міністерство юстиції України є держателем Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", тому судовий розгляд даної справи має істотний вплив на його права та обов`язки.

Також від відповідача-1 надійшли клопотання про зупинення провадження у даній справі до завершення розгляду Конституційним Судом України конституційного подання 47 народних депутатів України щодо визнання неконституційними окремих положень Закону України "Про очищення влади" та до набрання законної сили судовим рішенням палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян у справі №817/3431/14.

Вирішуючи питання про поновлення провадження у справі, суд виходить з того, що провадження у цій справі було зупинено ухвалою суду від 16.06.2015 року на підставі пункту 3 частини 1 статті 156 КАС України (у чинній на той час редакції), якою було передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Частиною 5 статті 156 КАС України було передбачено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду, якщо відпадуть обставини, які були підставою для зупинення провадження. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій воно було зупинено.

Між тим, за правилами пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України (у чинній на даний час редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року) суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.12.2019 року у справі №826/25204/15 сформулював правову позицію щодо застосування пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України (пункту 3 частини 1 статті 156 КАС України, в редакції до 15.12.2017 року) в аспекті зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 152 Конституції України (в редакції, яка була чинною до 30.06.2016 року) закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю (абзац 2 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24.12.1997 року №8-зп/1997).

Зазначені конституційні положення зазнали незначних змін із прийняттям Закону України від 02.06.2016 року №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016 року.

З урахуванням цих змін, за приписами частин 1, 2 статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абзаци 2, 3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99).

При цьому положення частини 1 статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи) (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99).

Отже, за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їх окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення.

Виключенням із цього правила може бути надання нормі права ретроактивної дії у випадках пом`якшення або скасування юридичної відповідальності фізичної особи (стаття 58 Конституції України; Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99).

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.12.2019 року у справі №826/25204/15 вказав, що під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акту, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи.

В інших випадках визнання неконституційним закону чи іншого акту не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року №1682-VII очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Згідно з частинами 3, 4 статті 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, п`ятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом п`яти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду.

Посади, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації), та критерії її здійснення визначені у статтях 2, 3 Закону України "Про очищення влади".

Загальний аналіз статті 1 Закону України "Про очищення влади", зокрема, запроваджених ним заборон обіймати певні посади (перебувати на службі) за ознакою обіймання певних посад (у тому числі у певний період) або встановлення недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, а також у випадку неподання заяви про проходження відповідної перевірки, дає підстави для висновку про те, що застосування до фізичної особи названих заборон є специфічним видом юридичної відповідальності.

У спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, пов`язаних із реалізацією Закону статті 1 Закону України "Про очищення влади" зупинення провадження в адміністративних справах до розгляду Конституційним Судом України питання щодо конституційності окремих положень цього Закону може бути визнано доцільним за умов дійсної пов`язаності потенційного результату розгляду цього питання з фактичними обставинами адміністративної справи та належного обґрунтування судом необхідності такого зупинення.

Між тим, конституційне провадження у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України та 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про очищення влади" розглядається з 16.04.2015 року і до цього часу ця справа залишається нерозглянутою.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав-учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини у Рішенні у справі Frydlender v. France (заява №30979/96) наголосив, що "Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків (див. Caillot v. France, №36932/97, § 27, 4 червня 1999 року). Далі Суд знову зазначає, що працівник, який вважає, що роботодавець неправомірно відсторонив чи звільнив його, має важливий особистий інтерес до забезпечення швидкого судового розгляду питання законності цього заходу, оскільки трудові спори за своєю природою вимагають оперативного вирішення, враховуючи значимість цього питання для зацікавленої особи, яка через звільнення втрачає засоби для існування (див. рішення Obermeier v. Austria від 28 червня 1990 року, § 72, та рішення Caleffi v. Italy від 24 травня 1991 року, § 17)".

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.12.2019 року у справі №826/25204/15 вказав, що тривале зволікання судами з розглядом трудових спорів, різновидом яких є спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.

Тому суд вважає, що наразі об`єктивна неможливість розгляду даної справи без попереднього вирішення Конституційним Судом України подань щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про очищення влади" відпала, а надані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тож суд дійшов до висновку, що клопотання позивача про поновлення провадження у справі слід задовольнити.

З цих підстав суд відхиляє клопотання представника відповідача-1 про подальше зупинення провадження у даній справі до завершення розгляду Конституційним Судом України конституційного подання 47 народних депутатів України щодо визнання неконституційними окремих положень Закону України "Про очищення влади".

Вирішуючи інше клопотання представника відповідача-1 про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням судової палати для розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №817/3431/14, суд керується пунктом 5 частини 2 статті 236 КАС України, якою передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Отже, зупинення провадження у справі з цієї підстави є правом, а не обов`язком суду.

Суд не вбачає доцільності у подальшому зупиненні провадження у цій справі, зокрема у зв`язку з касаційним переглядом палатою Верховного Суду судового рішення у справі у подібних правовідносинах, тому відхиляє клопотання представника відповідача-1.

Щодо клопотання відповідача-1 про залучення третьої особою Міністерства юстиції України суд дійшов до таких висновків.

Частинами 2, 4 статті 49 КАС України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Відповідно до статті 50 КАС України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Позов ОСОБА_1 містить позовну вимогу про зобов`язання відповідачів вжити заходів щодо направлення до Міністерства юстиції України інформації про виключення персональних даних позивача з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади". Відтак, рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки цього суб`єкта владних повноважень, що обумовлює необхідність його залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Частинами 1, 2 статті 173 КАС України передбачено, що підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 1 статті 179 КАС України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У цій справі відповідачі подали відзиви на позовну заяву, у яких проти позову заперечили.

У підготовчому засіданні суд вирішив клопотання сторін, подані у підготовчому провадженні, а також вважає за доцільне встановити учасникам справи строки для подання заяв по суті справи та за клопотанням позивача витребувати додаткові докази.

Керуючись статтями 35, 49, 50, 80, 173, 179, 181, 237, 248, 256, 294 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Поновити провадження в адміністративній справі №П/811/4053/14.

2. Залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

3. Відмовити у задоволенні клопотань відповідача-1 про зупинення провадження у справі.

4. Відкласти підготовче засідання до 19 лютого 2020 року до 14:00 год.

5. Про підготовче засідання повідомити учасників справи. Явка у підготовче засідання не є обов`язковою.

6. Встановити позивачу порядок та строки для виконання процесуальних дій:

6.1. протягом 2 днів з дня отримання цієї ухвали:

- направити третій особі копію позовної заяви та доданих до неї документів;

- подати докази такого направлення до суду.

6.2. протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали, але не пізніше дня підготовчого засідання:

- подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому статтею 163 КАС України, та додаткові докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь;

- одночасно направити копії відповіді на відзив та додаткових письмових доказів іншим учасникам справи;

- разом з відповіддю на відзив подати до суду документи, що підтверджують надіслання (надання) цієї відповіді і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

7. Встановити відповідачам порядок та строки для виконання процесуальних дій:

7.1. у разі отримання відповіді позивача на відзив - протягом 3 днів від дня його отримання, але не пізніше дня підготовчого засідання:

- подати до суду заперечення у порядку, передбаченому статтею 164 КАС України, та додаткові докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення;

- одночасно направити копії заперечення та додаткових письмових доказів іншим учасникам справи;

- разом з запереченням подати до суду документи, що підтверджують надіслання заперечення і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

8. Встановити третій особі порядок та строки для виконання процесуальних дій:

8.1. протягом 7 днів з дня отримання копії позовної заяви, але не пізніше дня підготовчого засідання:

- подати до суду пояснення щодо позову (щодо його підтримки чи заперечення) у порядку, передбаченому статтями 165, 176 КАС України, та наявні докази (якщо вони не надані раніше) у порядку, передбаченому статтею 79 КАС України;

- одночасно направити копії пояснення та письмових доказів іншим учасникам справи;

- разом з поясненнями подати до суду документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

9. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

10. Зобов`язати відповідача-2 до дня судового засідання подати до суду довідку про розмір середньої заробітної плати позивача за два останні місяці, що передували звільненню, а також про розмір та дати підвищень посадових окладів за весь період після його звільнення за посадою, з якої він був звільнений, або за аналогічною посадою.

11. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш