Справа № 308/9934/19
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9934/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 18.08.2019 р. відносно нього була винесена постанова серії ДПО 18 №764155 про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 гривень. Підставою для начебто зупинки його транспортного засобу та винесення постанови стало порушення ним вимог п.2.9 (в) ПДР України.

З вказаною постановою, позивач не згідний, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вважає, що інспектор патрульної поліції незаконного розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права, а саме: у фабулі вищевказаної постанови зазначено: «… . водій керував транспортним засобом в неналежним чином освітленим державним номерним знаком в темну пору доби…». На думку працівника поліції за вказане правопорушення передбачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП, однак жодним нормативним документом не передбачена відповідальність за «неналежним чином освітлений державний номерний знак». Тобто кодексом передбачено лише два стани: освітлення або не освітлення, стан неналежним чином освітлений не передбачено. Крім того, його автомобіль обладнаний двома лампами для підсвітки заднього номерного знаку, навіть при непрацюючій одній лампі та працюючій іншій, номерний знак вважається освітленим.

Таким чином вважає, що оскаржувана ним постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просив постанову серії ДПО 18 №764155 від 18.08.2019 р., якою його притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень - скасувати, а провадження у справі закрити.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява адвоката Співак О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій останній просить суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом 18.08.2019 р. поліцейським роти № УПП в Закарпатській області Оленіч С.І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №764155, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Відповідно до ч.6 ст. 121 КУпАП відповідальність за вказаною нормою права настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення, в тому числі, інспектор УПП, мають діяти із дотриманням вимог законодавства.

Позивач у позовній заяві заперечує обставини, вказані у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, заперечує факт порушення ним правил дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що 18.08.2019 р. близько 05 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 по вул . І.Франка, 7 в м . Ужгороді керував транспортним засобом марки «Tayota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_1 , з неналежним чином освітленим державним номерним знаком, в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 в ПДР України.

Згідно п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знаку або з номерним знаком, що, серед іншого, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Як слідує зі змісту адміністративного позову, позивач посилається на те, що інспектор патрульної поліції неправильно зазначив у фабулі вищевказаної постанови термін «… . водій керував транспортним засобом в неналежним чином освітленим державним номерним знаком в темну пору доби…».

Згідно КУпАП відповідальність настає за «неосвітлений державний номерний знак», а відповідальність за «неналежним чином освітлений державний номерний знак», жодним документом не передбачена.

Крім того, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що його автомобіль обладнаний двома лампами для підсвітки заднього номерного знаку, навіть при непрацюючий одній лампі та працюючій іншій, номерний знак вважається освітленим.

Поліцейський УПП в Закарпатській області, який виніс постанову у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України ним не було доведено правомірності свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи на аналізу норм законодавства, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на вимогах законодавства, а тому постанова серії ДПО 18 №764155 18.08.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

На підставі ч. 6 ст. 121, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову серії ДПО 18 №764155 від 18.08.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 статті 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.01.2020 року.

Суддя В.М. Малюк