Справа № 360/5014/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5014/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

-визнати протиправною відмову у рішенні №39/45 39 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 18 липня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні їй у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області;

-визнати протиправною відмову у рішенні №43/91 43 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 22 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий помер :12:001:0414 та наданні їй у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного Земельного Кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області

-зобов`язати Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області прийняти у встановлений законом спосіб рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні її у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області (т.1 а.с.4-9).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Рішенням 8 сесії VII скликання Воєводської сільської ради Троїцького району Луганської області від 11.04.2016 №8/7 позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Розробка проекту була замовлена ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Землемер", яке його і виготовило у відповідності до чинного законодавства України.

20.03.2018 позивач подав до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області заяву про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

24.05.2018 позивачем було отримано лист від відповідача з повідомленням, що рішення, щодо погодження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на черговій сесії депутатами не прийнято, без повідомлення про будь-які причини такої дії.

Позивачем був поданий адміністративний позов про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії та 13 травня 2019 року по справі №360/3739/18 Луганським окружним адміністративним судом було ухвалене рішення, яке набрало законної сили 25.06.2019, визнано протиправним та скасовано рішення дев`ятнадцятої сесії Троїцької селищної ради сьомого скликання від 24.05.2018 №19/57 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ». Зобов`язано Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2018 про надання у власність земельної ділянки площею 2.0000га за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Після ухвалення вищенаведеного рішення суду та набрання ним законної сили, позивачем подано до Троїцької селищної ради ще дві заяви про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки кадастровий номер :12:001:0414 у власність.

Заява від 05.07.2019 була розглянута на 39 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання та рішенням №39/45 від 18 липня 2019 року позивачу знову було відмовлено без вказання будь-яких причин.

31.07.2019 позивачем було подано відповідачу ще одну аналогічну попередній заяву. Заява від 31.07.2019 була розглянута на 40 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання та рішенням №40/55 розгляд було перенесено на наступну чергову сесію з мотивів необхідності витребування з відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Троїцької РДА висновку про можливість передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у межах с.Воєводське. вул.Сонячна.24.

На черговій 43 сесії 22 жовтня 2019 року відповідач рішенням №43/91 відмовив позивачу з наступним формулювання: «гр. ОСОБА_1 відмовити у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме самовільна зміна цільового призначення земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови в землі сільськогосподарського призначення».

При цьому позивач вважає, що оскаржувані рішення відповідача за своєю правовою природою та суттю фактично є черговими протиправними рішеннями відповідача, якими ОСОБА_1 відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту площею 2,0000 га, Луганська область АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:001:0414 та наданні її у власність.

Позивач зазначив, що рішення прийняті у повністю незаконний спосіб та в ігнорування правових висновків, викладених у рішенні ЛОАС від 13.05.2019.

Враховуючи викладене, відповідач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, до канцелярії суду надав відзив від 19.12.2019 №2990, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.81-84).

В обґрунтування відзиву зазначив, що рішенням №8/7 від 11.04.2016 «Про надання земельної ділянки та дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, в межах населеного пункту» Воєводської сільської ради сьомого скликання, було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 2,0 га.

У листопаді 2018 року позивачем було подано адміністративний позов до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду №360/3739/18 від 13.05.2019 позов ОСОБА_1 задоволено частково - «Визнано протиправним та скасовано рішення 19 сесії Троїцької селищної ради сьомого скликання від 24.05.2018 №19/57 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ». Зобов`язано Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2018 про надання у власність земельної ділянки площею 2.0000 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зазначив, що після ухвалення вищенаведеного рішення суду позивачем подано до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області заяву від 05.07.2019.

Рішенням Троїцької селищної ради сьомого скликання №39/45 від 18.07.2019 заявнику в проханні про передачу у приватну власність земельної ділянки відмовлено у зв`язку з тим, що надана копія рішення не мала відмітки про набрання рішенням законної сили. При оскаржені рішення №39/45 позивачем не враховано, що 21.08.2019 до селищної ради надійшло рішення суду з відмітками про набрання законної сили, в той час як позивач звертався до селищної ради з копією рішення, яке на день звернення не набрало законної сили і не могло бути виконаним.

Заява позивача від 31.07.2019 про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в межах с.Воєводське, Троїцького району. Луганської області розглядалась на постійній комісії з питань земельних відносин, містобудування та охорони навколишнього природного середовища вже з урахуванням рішення суду №360/3739/18 та з урахуванням висновків відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства.

В Троїцькому районі Луганської області структурним підрозділом у сфері містобудування та архітектури є відділ містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Троїцької РДА.

В проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту з місцем розташування: Луганська область, Троїцький район, відсутнє таке погодження.

Рішенням Троїцької селищної ради №40/55 від 29.08.2019 розгляд заяви ОСОБА_1 перенесено на наступну чергову сесію, у зв`язку з відсутністю у проекті землеустрою висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Троїцької РДА про можливість передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах АДРЕСА_1 відповідно до містобудівної документації.

Рішенням Троїцької селищної ради № 43/91 від 22.10.2019 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 », враховуючи лист відділу містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Троїцької РДА №178 від 13.09.2019), у якому вказано, що відповідно до містобудівної документації «Проект планировки и настройки с. Воеводск Троицкого района Луганской области» заплановані головна, житлові вулиці та внутрішньо квартальні проїзди і не зазначена інформація про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах вулиць, між житловими будинками, тому гр. ОСОБА_1 відмовлено у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме самовільна зміна цільового призначення земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови в землі сільськогосподарського призначення, як то передбачено чинним законодавством України.

Рішенням селищної ради №36/44 від 13.05.2019 продовжено термін дії містобудівної документації та визнано її актуальною до розробки нової на декілька населених пунктів селищної ради, в тому числі і на с.Воєводське, в якому розташована спірна земельна ділянка.

Отже, як зазначає відповідач, при складанні спірного Проекту землеустрою, наданого позивачем, містобудівна документація села Воєводське не враховувалась, а позивачу до звернення до селищної ради з заявами про затвердження проекту землеустрою у липні 2019 року слід було керуватись і рішенням №36/44 від 13.05.2019.

Відповідач вважає, що рішення селищної ради №39/45 від 18.07.2019 та рішення №43/91 від 22.10.2019 є законними, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

08.01.2020 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якому зазначив про те, що рішенням 8 сесії VII скликання Воєводської сільської ради, Троїцького району, Луганської області від 11.04.2016 № 8/7 позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Тобто Воєводська сільська рада, надаючи цей дозвіл, не мала ніяких заперечень з огляду на «Проект планировки и застройки села Воеводск Троицкого района Луганской области» 1966 року та "Проект схема генплана территории Воеводского сельского совета Троицкого района" 1993 року, невідповідність якому тепер визначає відповідач, як підставу своєї відмови у затвердженні проекту землеустрою. Їх і бути не може, оскільки надання земельної ділянки кадастровий помер :12:001:0414 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі у межах населеного пункту з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними Державного Земельного Кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області (стор.9 Проекту землеустрою та погоджений Висновок) повністю законне та не порушує жодних правових норм.

Позивач також зазначив про те, що ділянка надається для ведення особистого селянського господарства, а не для будівництва, тому і погодження у Відділі містобудування, архітектури та житлова-комунального господарства Троїцької районної державної адміністрації Луганської області не потребує, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №640/9870/16-а.

На думку позивача, всі доводи відзиву відповідача зводяться до незаконних спроб ревізувати та переоцінити набравше законної сили рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019, також намагаючись вигадати нову підставу для відмови у затвердженні проекту землеустрою у вигляді якоїсь самовільної зміни невідомо ким цільового призначення цієї земельної ділянки. Тоді як, всі обставини справи свідчать у даному випадку саме про свавільне, на власний розсуд, повністю безпідставне та таке, що необґрунтовано жодною правовою нормою та будь-якими доказами рішення відповідача (т.2 а.с.7-9).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (т.1 а.с.1-2).

Ухвалою суду від 11.12.2019 відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.71-72).

Ухвалою суду від 27.12.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено дату судового засідання (т.2 а.с.1-2).

22.01.2020 від відповідача до суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради (т.2 а.с.11).

24.01.2020 від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі (т.2 а.с.21).

Дослідивши матеріали даної справи, оглянувши матеріали справи №360/3739/18, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням 8 сесії VІІ скликання Воєводської сільської ради Троїцького району Луганської області від 11.04.2016 № 8/7 «Про надання земельної ділянки та дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, в межах населеного пункту» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 2,0 га для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га для ведення садівництва - 0,12 га у власність за адресою: АДРЕСА_1 , щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) організацією, яка має відповідний дозвіл на проведення цих робіт, цільове призначення земельної ділянки - «Для ведення особистого селянського господарства» (т.1 а.с.25).

На підставі вказаного рішення позивач користується земельною ділянкою площею 2,000 га та щороку сплачує земельний податок з фізичних осіб (т.2 а.с.22-23).

Також на підставі вказаного рішення, позивач звернувся до організації, яка має відповідний дозвіл на проведення робіт щодо розробки проекту землеустрою на відповідну земельну ділянку та товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Землемер» підготовлено проект щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення населеного пункту з місцем розташування: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-49).

20 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою вх. № 241 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер: :12:001:0414, яка розташована в межах АДРЕСА_1.

Рішенням дев`ятнадцятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання від 24.05.2018 № 19/57 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 .» відмовлено позивачу у наданні вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивач оскаржив вказане рішення відповідача в судовому порядку і рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі №360/3739/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення дев`ятнадцятої сесії Троїцької селищної ради сьомого скликання від 24.05.2018 №19/57 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області (, 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке вул. Центральна, буд.69) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) від 20.03.2018 про надання у власність земельної ділянки площею 2,0000 га за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (, 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке вул. Центральна, буд.69) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок (т.1 а.с.54-60).

З даних КП ДСС вбачається, що рішення суду набрало законної сили 25.06.2019.

05.07.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту, Луганська область, Троїцький район, село Воєводське, кадастровий номер :12:001:0414 та надати її у власність, а також у якості додатків надав проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копію рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 (а.с.14).

Протоколом засідання постійної комісії з питань призначення земельних відносин, містобудування та охорони навколишнього середовища від 18.07.2019 заяву ОСОБА_1 від 05.07.2019 вирішено відмовити, у зв`язку з тим, що рішення суду не набрало законної сили та рекомендовано надати рішення суду з мокрою печаткою (т.1 а.с.235).

На засіданні тридцять дев`ятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання від 18.07.2019, яке зафіксовано протоколом тридцять дев`ятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання, оглядом якого встановлено, що про розгляд заяви ОСОБА_1 в проханні про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в межах с.Воєводське відмовлено (т.1 а.с.144).

Рішенням Троїцької селищної ради 39 сесії VІІ скликання №39/45 від 18.07.2019 розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Троїцького району АДРЕСА_1 , розроблений ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Землемер» та заяву ОСОБА_1 від 05.07.2019 про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в межах с.Воєводське, Троїцького району Луганської області, беручи до уваги надану копію рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019, яке не набрало законної сили, Троїцька селищна рада вирішили відмовити ОСОБА_1 в проханні про передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в межах с.Воєводське (т.1 а.с.13).

31.07.2019 позивач знову звернувся до відповідача з заявою, в якій просив затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту, АДРЕСА_1, кадастровий номер :12:001:0414 та надати її у власність, а також у якості додатків надав проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копію рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 (т.1 а.с.12).

Протоколом засідання постійної комісії з питань призначення земельних відносин, містобудування та охорони навколишнього середовища від 20.08.2019 заяву ОСОБА_1 від 31.07.2019 вирішено рекомендувати на розгляд на сесію та прийняти рішення щодо відмови у наданні земельної ділянки, або перенести розгляд на наступне сесію з витребуванням документів з архітектури РДА (т.1 а.с.240).

На засіданні сорок третьої сесії Троїцької селищної ради VII скликання від 22.10.2019, яке зафіксовано протоколом тридцять дев`ятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання, оглядом якого встановлено, що про розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та передачі земельної ділянки у приватну власність, та беручи до уваги рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 справа № 360/3739/18 та враховуючи лист відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Троїцької РДА №178 від 13.09.2019 у якому вказано, що відповідно до містобудівної документації «Проект пласировки и настройки с.Воєводськ Троїцького району Луганської області, заплановані головна, житлові вулиці та внутрішньо квартальні проїзди і не зазначена інформація про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах вулиць, між житловими будинками вирішено прийняти рішення про розгляд заяви (а.с.195).

Рішенням Троїцької селищної ради 43 сесії VІІ скликання № 43/91 від 22.10.2019 на підставі заяви ОСОБА_1 від 31.07.2019 та беручи до уваги рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 справа № 360/3739/18 та враховуючи лист відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Троїцької РДА №178 від 13.09.2019 вирішено ОСОБА_1 відмовити у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме самовільна зміна цільового призначення земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови в землі сільськогосподарського призначення (т.1 а.с.10).

Відповідно до інформації, зазначеної у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.03.2018 вбачається, що за кадастровим номером :12:001:0414 зареєстрована земельна ділянка з розташуванням Луганська область АДРЕСА_1 , з комунальною формою власності площею 2,0000 га, код цільового призначення згідно Класифікації видів цільового призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.51).

Також, з висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 23.02.2018№856/82-18 вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 не відноситься до особливо цінних земель та наявність обмежень на земельній ділянці не встановлено (т.1 а.с.49).

Крім того, з довідки Головного управління Держгеокадастру у Луганській області вбачається, що земельна ділянка площею 2,0000 га не надана у власть або у постійне користування та цією ж довідкою вказано, що землі сільськогосподарського призначення (т.1 а.с.26).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зауважити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти їх на відповідність того, чи прийняті (вчинені) останні з дотриманням усіх вимог, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (по тексту - ЗК України).

За змістом частин першої-третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (п. "б" частина перша).

Підставою для набуття права на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує та повністю визначена в статті 118 ЗК України.

Тобто, відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів ст. 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Як вже зазначалось раніше стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з частинами шостою, сьомою, восьмою та дев`ятою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Оглядом матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вказані етапи повністю дотримано та отримано: рішення 8 сесії VІІ скликання Воєводської сільської ради Троїцького району Луганської області від 11.04.2016 № 8/7 «Про надання земельної ділянки та дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, в межах населеного пункту» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 2,0 га для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га для ведення садівництва - 0,12 га у власність за адресою: АДРЕСА_1 , щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) організацією, яка має відповідний дозвіл на проведення цих робіт, цільове призначення земельної ділянки - «Для ведення особистого селянського господарства» (т.1 а.с.24,25) (1 та 2 етап); розроблено проект землеустрою та зареєстровано сформовану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі (т.1 а.с.18-50,51) (4 етап); неодноразово подано заяву разом з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки про його затвердження (т.1 а.с.12,14).

Що стосується 3 етапу - погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, то суд зазначає наступне.

Оглядом тексту рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 по справі №360/3739/18 судом встановлено, що відсутність у позивача погодженого проекту землеустрою згідно статті 186-1 ЗК України як підстава для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельною ділянки та надання позивачу земельної ділянки у власність вже була предметом розгляду у справі №360/3739/18, і суд з цього приводу висловив висновки про те, що погодження проекту землеустрою із відділом містобудування, архітектури та житлово-комунальним господарством Троїцької районної державної адміністрації у випадку позивача не є обов`язковим. Вказане рішення суду набрало законної сили та є обов`язковим для виконання учасниками справи.

Отже при повторному розгляді заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні у власність земельну ділянку, відповідач не може посилатись на підстави відмови, які вже були предметом розгляду іншої справи і суд порахував їх протиправними.

Також рішенням від 13.05.2019 суд зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.03.2018 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Однак матеріалами справи підтверджено, що відповідач взагалі не врахував правову оцінку надану судом в судовому рішенні від 13.05.2019 по справі №360/3739/18, чим грубо порушив приписи Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості до виконання рішення суду.

Що стосується відмови відповідача, викладеної у рішенні №43/91 від 22.10.2019: у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме самовільна зміна цільового призначення земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови в землі сільськогосподарського призначення, то вказані підстави взагалі не можуть бути підставою саме для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні у власність земельну ділянку позивачу.

Відповідач невірно застосовує норми ЗК України, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою в порядку частини дев`ятої статті 118 ЗК України, а не з заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що є зовсім різними процедурами.

Оглядом тексту рішення відповідача №43/91 від 22.10.2019 вбачається, що відповідач розглянув заяву позивача від 31.07.2019 саме як заяву про погодження проекту землеустрою, а не як заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність.

Отже, суд констатує, що відповідач взагалі не розглянув заяву позивача про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, а підстави відмови зазначені у рішенні стосуються саме погодження проекту землеустрою земельної ділянки і ніяким чином не можуть бути застосовані при розгляді заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність, так як жодною нормою ЗК України такі підстави не передбачені.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем у відповідності до вимог статті 118 ЗК України повністю виконано всі вимоги діючого законодавства щодо отримання безоплатно земельну ділянку у власність, а тому жодних правових підстав щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність відсутні.

Оцінивши у сукупності наявні в матеріалах справи докази та системно проаналізувавши норми вказаного законодавства, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача №43/91 від 22.10.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується рішення відповідача №39/45 від 18.07.2019, яким відповідач відмовив у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність за заявою від 05.07.2019, то воно також є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Оглядом тексту вказаного рішення відповідача, судом встановлено, що підставою відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність стало те, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 не набрало законної сили, однак вказане не відповідає дійсності, оскільки рішення суду набрало законної сили ще 25.06.2019.

Враховуючи те, що вказаним рішенням відповідача було зобов`язано розглянути повторно заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо виконання судового рішення без отримання будь-якої заяви від позивача. Відповідачу було достеменно відомо, що він не оскаржував в апеляційному порядку рішення суду по справі №360/3739/18, а тому зобов`язаний був самостійно виконати судове рішення та вжити всіх заходів, в тому числі й щодо отримання копії рішення з відміткою про дату набрання ним законної сили, а не покладати на позивача цей обов`язок.

Таким чином, зазначена підстава відмови у рішенні відповідача №39/45 від 18.07.2019 є протиправною та такою, що жодним чином не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та скасування вказаних вище рішень відповідача.

Що стосується вимог позивача про зобов`язання Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області прийняти у встановлений законом спосіб рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні її у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області, то воно підлягає частковому задоволенню з корегуванням способу захисту порушених прав позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За своїм змістом дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України передбачений порядок затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність саме органами місцевого самоврядування, суд вважає, що Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області має виключну компетенцію у прийнятті рішення по вказаному питанню. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень селищної ради.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, з огляду на положення пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, зважаючи, що прийняття рішення з питань затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність є дискреційними повноваженнями Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області, а суд не повноважний перебирати на себе вирішення таких питань, суд вважає за необхідне зобов`язати Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.07.2019, вхідний №953, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому звернути увагу відповідача на те, що при повторному розгляді заяви позивача не можуть бути підставами відмови у задоволенні його заяви ті підстави, яким вже надавалась правова оцінка як у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі №360/3739/18, так і в даному рішенні суду у справі №360/5014/19.

Отже, саме у задоволенні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та наданні її у власність слід відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальній сумі 1921,00 грн, що підтверджено квитанцією від 22 листопада 2019 року № 0.0..1 (а.с.3).

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №39/45 39 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 18 липня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в селі Воєводське, Троїцького району Луганської області.

Визнати протиправним та скасувати рішення №43/91 43 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 22 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий помер :12:001:0414, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області (, 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке вул. Центральна, буд.69) відповідно до положень частини дев`ятої статті 118 Земельного Кодексу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) від 31 липня 2019 року, вхідний №953, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (, 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке вул. Центральна, буд.69) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 29 січня 2020 року.

Суддя Н.М. Басова