Справа № 160/4104/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
30 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/4104/19
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В.,
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/4104/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_1 на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області;
- визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24.04.2019 року №1192-46/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 ".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 року провадження у справі №160/4104/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24.04.2019 року №1192-46/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 " - закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області щодо несвоєчасного розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_1 на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області на підставі заяви від 01.04.2019 року.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, в частині відмови у зобов`язанні відповідача розглянути проект землеустрою та прийняти нову постанову, в цій частині, про задоволення заявлених вимог.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі №160/4104/19, в частині відмови у задоволенні заявлених вимог щодо зобов`язання розглянути проект землеустрою скасувати та прийняти нову постанову, в цій частині заявлених вимог.

Зобов`язано Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2019р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі №160/4104/19 без змін.

08.01.2020р. ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткової постанови, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі у вигляді сплачено судового збору та витрат на правничу допомогу. У заяві ОСОБА_1 вказує на те, що при звернення до суду із позовом він поніс наступні витрати: 1536,80грн на оплату судового збору та 1500грн. на оплату правової допомоги адвокатом. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зменшив судові витрати, стягнувши з бюджетних асигнувань відповідача на його користь 768,40грн. судового збору та 750,0грн. витрат на правову допомогу. Оскільки судом апеляційної інстанції ухвалено рішення, яким позовні вимоги були задоволені повністю, то судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню в повному обсязі. Також позивач вказує на те, що при поданні апеляційної скарги ним був сплачений судовий збір у розмірі 2305,20грн. З цих підстав позивач просив його заяву задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 322 КАС України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як свідчать матеріали справи, Третім апеляційним адміністративним судом при прийнятті постанови від 05 грудня 2019 року не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем позов містив у собі дві вимоги немайнового характеру, а саме:

1. визнати протиправною бездіяльність Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області щодо не розгляду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_1 на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області.

Похідною від цієї вимоги є вимога про зобов`язання Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_1 на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області.

2. визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24.04.2019 року №1192-46/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 ".

При зверненні із позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1536,80грн. (як за дві вимоги немайнового характеру). Розмір сплаченого судового збору відповідав вимогам Закону України «Про судовий збір» - розмір судового збору за подання позову з однією вимогою немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, це дорівнює 768,40грн. у 2019 році.

За наслідками розгляду справи ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 року провадження у справі №160/4104/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24.04.2019 року №1192-46/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці Данилюк Анні ОСОБА_3 " - закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, в силу положень ст..139 КАС України, на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, не може бути присуджений судовий збір у розмірі 768,40грн., оскільки було закрито провадження у справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто позивач не позбавлений можливості звернутися до суду, який закрив провадження у справі, із клопотанням про повернення судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Отже на користь позивача за подання позову підлягав відшкодуванню судовий збір у розмірі 768,40грн., який і був стягнутий судом першої інстанції.

Щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.2 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подані позову.

З урахуванням закриття провадження у справі відносно однієї із двох заявлених у позові вимог немайнового характеру, розмір судового збору за подання апеляційної скарги підлягав визначенню виходячи із ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позову із однією вимогою немайнового характеру 768,40грн. х 150% = 1152,60грн.

Отже розмір судового збору, який повинен був сплатити позивач у спірному випадку за подання апеляційної скарги, становить 1152,60грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тобто позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про повернення судового збору, який сплачено в більшому розмірі.

Отже на користь позивача за подання апеляційної скарги підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 1152,60грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Матеріали справи свідчать про те, що інтереси ОСОБА_1 у справі №160/4104/19 представляє адвокат Норочевський О.О., що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії №2019 від 25.05.2009 року.

Судом встановлено, що між адвокатом Норочевським О.О. та Скочко І.М. укладено договір про надання правової допомоги адвокатом №170/18 від 29.04.2019 року.

Згідно з додатку №1 до вказаного договору гонорар адвоката за надання правової допомоги клієнту у справі за позовом до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії складає 1500 грн.

Позивачем здійснена повна оплата у сумі 1500 грн., що підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 26.07.2019 року.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено висновок про те, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір обґрунтованим.

Оскільки позов було задоволено частково (в частині однієї із двох заявлених вимог немайнового характеру), суд першої інстанції стягнув на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 750,0грн.

У заяві про ухвалення додаткового судового рішення позивач просить стягнути іншу суму витрат на правничу допомогу (750,0грн.), оскільки на його думку, за наслідками апеляційного розгляду справи, його позов було задоволено у повному обсязі.

Але з такими аргументами позивача погодитися неможливо, оскільки, як зазначено вище, заявлений позивачем позов містив у собі дві вимоги немайнового характеру, відносно однієї з якої провадження у справі було закрито. Тобто фактично як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції справу по суті розглянуто виходячи із того, що позивачем було заявлено одну вимогу немайнового характеру. При цьому, задовольняючи апеляційну скаргу позивача, суд апеляційної інстанції ухвалив рішення відносно похідної вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача розглянути проект землеустрою.

З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 750,0грн., оскільки матеріали справи спростовують позицію позивача про те, що за наслідками розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвалено рішення про задоволення позову у повному обсязі. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що визначений між позивачем та адвокатом розмір гонорару (1500,0грн.) стосувався надання правової допомоги за позовом до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області і вказаний позов, як зазначено вище, був сформований таким чином, що містив у собі дві вимоги немайнового характеру, відносно однієї з яких було ухвалено рішення про закриття провадження у справі.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення за рахунок відповідача судового збору за подання позивачем апеляційної скарги на загальну суму 1152,60грн.грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 139, 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову у справі №160/4104/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1152,60,0грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Повний текст додаткової постанови складено 30 січня 2020 року.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк