Справа № 169/876/19
Суддя: Тітівалов Р. К.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/876/19
Провадження № 2-а/169/18/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Парія Дмитра Юрійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Парія Д.Ю. (далі - поліцейський Парій Д.Ю.) про скасування постанови серії АПО18 № 702072 від 13 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень, та постанови серії АПО18 № 702073 від 13 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 119 гривень.

Позов мотивований тим, що у нічний час з 12 на 13 жовтня 2019 року позивач, перебуваючи на 488 км автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин, підійшов до патрульного поста поліції, який освітлюється, з метою зупинити попутний транспортний засіб і доїхати до місця проживання в селищі міського типу Луків Турійського району Волинської області. Поліцейському Парію Д.Ю. не сподобалася його поведінка і між ними виникла словесна суперечка, в зв`язку з чим поліцейський виніс постанову щодо нього за частиною першою статті 178 КУпАП. Вважаючи таке притягнення до адміністративної відповідальності незаконним, а відношення поліцейського упередженим, він зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про неналежну поведінку і протиправні дії поліцейського. Після декількох дзвінків ніхто не приїхав. Поліцейський, не зважаючи на його заперечення, виніс постанову за статтею 183 КУпАП щодо нього за завідомо неправдивий виклик поліції.

Вказуючи, що оскаржувані постанови винесені з порушенням вимог чинного законодавства, без з`ясування обставин справи, без будь-яких доказів його вини та з порушенням права на захист, оскільки поліцейський не дав можливості залучити до розгляду справ адвоката, просив визнати дії поліцейського протиправними та скасувати винесені ним постанови.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року за клопотанням позивача до участі у справі залучено співвідповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП у Волинській області ДПП НПУ) (а.с. 34, 36).

Позивач та його представник у судовому засіданні 10 січня 2020 року позов підтримали із викладених у ньому підстав та просили задовольнити.

У судове засідання 29 січня 2020 року позивач та його представник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується відповідними розписками про отримання судових повісток (а.с. 48, 49). Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та без участі позивача (а.с. 53).

Відповідач Парій Д.Ю. у судовому засіданні 10 січня 2020 року позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні у зв`язку з тим, що оскаржувані позивачем постанови винесені ним з дотриманням вимог закону. У судове засідання 29 січня 2020 року відповідач Парій Д.Ю. не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 50). Про причини неявки суд не повідомляв, жодних клопотань до суду не подавав.

Представник відповідача УПП у Волинській області ДПП НПУ у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 52). Про причини неявки суд не повідомляв, жодних клопотань до суду не подавав.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 178 та статтею 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою від 13 жовтня 2019 року серії АПО18 № 702072 в справі про адміністративне правопорушення, винесеною поліцейським Парієм Д.Ю., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 178 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Відповідно до вказаної постанови 12 жовтня 2019 року о 23 год 35 хв на 488 км автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин біля зупинки громадського транспорту ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), мав неохайний зовнішній вигляд, неприємний запах, чим ображав людську гідність та громадську мораль.

Частиною першою статті 178 КУпАП передбачено, зокрема, адміністративну відповідальність за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначених вимог закону поліцейським Парієм Д.Ю. при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та прийнятті процесуального рішення не дотримано.

Описані в оскаржуваній постанові ознаки сп`яніння ОСОБА_1 ґрунтуються виключно на суб`єктивному сприйнятті та припущеннях поліцейського поведінки позивача і не підтверджені жодним належним і допустимим доказом.

Як пояснив у судовому засіданні відповідач Парій Д.Ю. , огляд на підтвердження стану сп`яніння позивача ним не проводився і жодних заходів для цього не вживалося.

Таким чином факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є недоведеним, встановлення стану сп`яніння позивача ніякими засобами не підтверджено.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови видно, що викладена у ній суть правопорушення не узгоджується з диспозицією частини першої статті 178 КУпАП, а саме, вказано, що ОСОБА_1 перебував у громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в п`яному вигляді.

Посилання відповідача Парія Д.Ю. на те, що ОСОБА_1 не заперечував вживання алкоголю, не можна визнати достатнім і беззаперечним доказом перебування останнього в п`яному вигляді.

Визнавальні пояснення (показання) особи в повному чи частковому об`ємі пред`явленого обвинувачення не можуть бути покладені в основу постанови про визнання винною особи та притягнення її до відповідальності без підтвердження іншими доказами в сукупності і така постанова не може ґрунтуватися виключно на визнавальних поясненнях та припущеннях, що цілком узгоджується із правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішеннях у справах «Бандалетов проти України» від 31 жовтня 2013 року, «Сальдуз проти Туреччини» від 27 листопада 2008 року.

Разом з тим, слід зазначити, що давати пояснення (показання) з пред`явленого обвинувачення або відмовитися давати пояснення (показання), змінювати їх, визнавати чи не визнавати вину і відповідати на запитання є правом особи, яка притягується до відповідальності.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за частиною першою статті 178 КУпАП наступає виключно у випадку перебування особи в такому стані сп`яніння, коли вона своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображає людську гідність і громадську мораль.

Сам по собі факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці не породжує для останньої відповідальності за частиною першою статті 178 КУпАП у разі, якщо така поява не ображає людську гідність і громадську мораль.

Проте, з наявних у матеріалах справи відеозаписів не видно, що позивач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображав людську гідність та громадську мораль.

Зазначені в оскаржуваній постанові ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , які підлягають візуальному сприйняттю й оцінці, - хитка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, неохайний зовнішній вигляд, спростовуються відеозаписом, при дослідженні якого такі ознаки не знайшли свого підтвердження.

Більше того, на наданих відповідачем відеозаписах з нагрудних камер взагалі не зафіксовано поведінки позивача під час вчинення правопорушення о 23 годині 35 хвилин 12 жовтня 2019 року, що ставиться поліцейським йому у провину, а лише - поведінку під час розгляду справи та винесення поліцейським оскаржуваних постанов про адміністративне правопорушення (запис починається з 23 години 45 хвилин 12 жовтня 2019 року).

У матеріалах справи відсутні докази, які би вказували на конкретні фактичні дії, що свідчили б про непристойність поведінки позивача та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці.

Так само відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які би підтверджували вину позивача (відеозапис, пояснення свідків тощо про те, що позивач своїм зовнішнім виглядом ображав людську гідність та громадську мораль).

Посилання відповідача на те, що постанова ґрунтується на його особистих візуальних спостереженнях, внутрішньому переконанні, певних судженнях щодо вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку є недостатніми, оскільки спостереження, переконання, судження та висновки, навіть уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, мають суб`єктивний характер і у розумінні статті 251 КУпАП та статті 77 КАС України не є доказами.

Окрім того, 13 жовтня 2019 року поліцейським Парієм Д.Ю. винесено постанову серії АПО18 №702073 в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.

При цьому, поліцейським встановлено, що 13 жовтня 2019 року о 1 год 18 хв на 488 км автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин в селі Вишнів Любомльського району Волинської області ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме: зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про те, що йому на мобільний телефон зателефонував працівник поліції, який розмовляв з ним у грубій формі, хоча такого факту не було. Суть розмови та чи спілкувався з працівниками поліції насправді ОСОБА_1 пояснити не зміг.

Статтею 183 КУпАП передбачено відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб ніби-то для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

На підтвердження неправдивості виклику ОСОБА_1 працівників поліції у матеріалах справи не має жодного доказу, оцінку неправдивості викликів поліцейським Парієм Д.Ю. надано виключно на підставі суб`єктивного сприйняття обставин події і поведінки позивача.

У судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно викликав поліцію в зв`язку з тим, що, на його думку, поліцейський Парій Д.Ю. упереджено до нього ставився та порушив його право на захист при винесенні постанови за частиною першою статті 178 КУпАП.

У ході судового розгляду справи поліцейський Парій Д.Ю. вказував, що на виклик ОСОБА_1 поліцейські не приїхали на місце події з невідомих йому причин, хоча повинні були відреагувати на виклик. На підставі викликів ОСОБА_1 було проведено службове розслідування, результат якого йому невідомий.

Аналіз наведених обставин свідчить про безпідставність та передчасність рішення і висновку поліцейського Парія Д .Ю. про наявність факту завідомо неправдивого виклику, оскільки відповідач, не знаючи зміст викликів, за відсутності перевірки та оцінки обставин, які спонукали позивача зателефонувати на лінію «102», не встановивши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Твердження позивача про порушення його права на захист є підставними та обґрунтованими.

За змістом частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

З відеозапису видно, що ОСОБА_1 просив поліцейського надати йому можливість скористатися правовою допомогою адвоката, присутність якого він може забезпечити протягом трьох годин, однак поліцейським проігноровано та фактично незаконно відмовлено було позивачеві у задоволенні вказаного клопотання.

У судовому засіданні поліцейський Парій Д.Ю. пояснив, що відмовив у задоволенні клопотання позивача в зв`язку з тим, що останній не надав доказів про наявність у нього договору з адвокатом про надання правової допомоги, що, на його думку, свідчило про затягування розгляду справи позивачем та підтверджувало недоцільність відкладення розгляду на три години.

Такі дії поліцейського є грубим порушенням гарантованого статтею 59 Конституції України права кожного на професійну правничу допомогу.

Будь-яких обґрунтованих підстав та об`єктивних перешкод для відкладення розгляду справи, зокрема, на три години, з метою забезпечення реалізації позивачем права на захист у поліцейського не було, а вимога поліцейського до позивача про надання підтверджуючих документів про укладення з адвокатом договору про надання правової допомоги не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, відповідно до положень статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 178 КУпАП, розглядаються протягом доби, а статтею 183 КУпАП - протягом п`ятнадцяти днів, що спростовує твердження поліцейського про затягування позивачем розгляду справи, оскільки при відкладенні розгляду на три години встановлені законом строки розгляду справи порушені не були б.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних належних, допустимих та беззаперечних доказів на спростування вищевказаного відповідачі суду не надали.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейський Парій Д.Ю. не встановив всіх обставин, що мають значення для вирішення справ, допустив невідповідність висновків фактичним обставинам справ та за відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушень притягнув останнього до адміністративної відповідальності, що, в свою чергу, є підставою для скасування оскаржуваних постанов.

Вимога позивача про визнання дій поліцейського протиправними до задоволення не підлягає, оскільки положеннями статті 286 КАС України такого не передбачено.

Виходячи з того, що статтею 222 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 178, статтею 183 КУпАП, розглядають органи Національної поліції, поліцейський при розгляді справ діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, то в цій справі належним відповідачем є УПП у Волинській області ДПП НПУ.

З огляду на вказане, відповідач поліцейський Парій Д.Ю. в розумінні процесуального закону є неналежним відповідачем у цій справі і в задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити.

Наведена правова позиція щодо належності відповідача викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

Керуючись статтями 2, 77, 242-247, 272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії АПО18 № 702072 від 13 жовтня 2019 року, винесену поліцейським роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Парієм Дмитром Юрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанову серії АПО18 № 702073 від 13 жовтня 2019 року, винесену поліцейським роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Парієм Дмитром Юрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У решті позовних вимог до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відмовити.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Парія Дмитра Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення через Турійський районний суд Волинської області.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: поліцейський роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Парій Дмитро Юрійович, адреса місця знаходження: вулиця Незалежності, 156, місто Ковель, Волинська область.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса місця знаходження: вулиця Залізнична, 15, місто Луцьк, Волинська область.

Повне рішення складено 29 січня 2020 року.

Головуючий