Справа № 463/10084/19
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор Управління патрульної поліції м. Львова Департаменту патрульної поліції Герчаківський Ігор Васильович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕАК № 1785387 від 24.11.2019р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КАС України та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовує тим, що 24.11.2019р. інспектором патрульної поліції винесено оскаржувану постанову, згідно з якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 24.11.2019р. о 17.03 год. в м. Львові на вул. Зелена, 12, керуючи автомобілем Шевроле, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на проїжджій частині в два і більше ряди, чим порушив вимоги п. 15.4 ПДР України. Вважає таку постанову необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності. Зокрема, жодним чином не порушував вимог ПДР України. Крім того, працівники поліції допустили процесуальні порушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме порушили йог право на правову допомогу, безпідставно відхилили його клопотання про відкладення розгляду справи, не надали можливості надати письмові пояснення та винесли оскаржувану постанову без наявності достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення. Тому просить скасувати згадану вище постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 28.11.2019р. відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі строк для надання письмових пояснень.

У зв`язку з необхідністю з`ясувати додаткові обставини у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 КАС України з ініціативи суду витребувано у відповідача відеозапис обставин вчинення адміністративного правопорушення та складення оскаржуваної постанови.

Відповідь з долученим до неї відеозаписом надійшла на адресу суду 14.01.2020р.

Позивач, відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Перший скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, інші причин неявки не повідомили. В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З постанови серії ЕАК № 1785387від 24.11.2019р., оригінал якої долучено до матеріалів справи (а.с.13), вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., у зв`язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що позивач 24.11.2019р. о 17.03 год. в м. Львові на вул. Зелена, 12, керуючи автомобілем Шевроле, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на проїжджій частині в два і більше ряди, чим порушив вимоги п. 15.4 ПДР України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом п. 15.4 ПДР України, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду адміністративної справи № 337/3389/16-а в постанові від 30.05.2018р. зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного Верховний Суд відмітив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з долученого відповідачем відеозапису обставин події, після того, як працівники поліції здійснили зупинку позивача останній критикуючи їхні дії зателефонував на «гарячу лінію» із відповідною скаргою на протиправні дії працівників поліції і в ході цієї розмови з оператором визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, пояснюючи це тим, що в такий спосіб хотів зробити зауваження працівникам поліції, оскільки останні на його думку рухались на проїжджій частині з порушенням вимог ПДР України, а саме, перед світлофором рухались надто повільно.

З огляду на те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, за наслідками якої прийнято оскаржувану постанову позивач безпосередньо визнав факт порушення ним вимог ПДР України, відсутні підстави для висновку про відсутність у відповідача достатніх підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, виходячи з встановлених судом обставин, відсутні підстави для висновку про порушення працівниками поліції процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Конституційний Суд України в п. 2.3 рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. зазначив, що у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, розгляд справи фактично відбувається у скороченому провадженні.

В свою чергу, скорочене провадження у таких справах передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

З огляду на зазначене, розгляд справи на місці вчинення правопорушення після визнання позивачем самого факту вчинення правопорушення на думку суду не могло призвести до порушення процедури розгляду справи, оскільки розгляд таких справ в першу чергу направлений на фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, що відповідає завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, які закріплені в ст. 245 КУпАП і серед яких своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, клопотання про відкладення розгляду справи, яке заявлене після того, як позивач по суті визнав свою вину, на думку суду мало на меті лише затягнути розгляд справи, що суперечить завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, позивач помилково вважає, що постанова є незаконною та винесена з порушенням норм процесуального права. Діючи в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством, після виявлення правопорушення, інспектор правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з врахуванням вимог як матеріального так і процесуального права.

Жодного доказу про те, що позивач не вчиняв даного правопорушення суду не представлено, внаслідок чого, правові підстави для скасування такої постанови відсутні.

Будь-яких інших порушень процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності судом не встановлено, і тому в задоволенні позову належить відмовити, залишивши оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 251, 254, 256, 258, 268, 279, 288, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1785387 від 24.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Третя особа: інспектор Управління патрульної поліції м. Львова Департаменту патрульної поліції Герчаківський Ігор Васильович, службова адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя: Леньо С. І.