Справа № 420/103/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/103/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О. розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до військової академії (м. Одеса) про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 03.01.2020 року надійшов адміністративний позов (вх. №103/20 від 03.01.2020 року) ОСОБА_1 (далі по тексту позивачка або ОСОБА_1 ) до військової академії (м. Одеса) (далі по тексту відповідач), в якому позивачка просить:

- визнати протиправними дії військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року;

- зобов`язати військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним
30 вересня 2019 року позивачка звернулась до начальника військової академії (м. Одеси) з проханням нарахувати та виплатити їй за період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення.

10 жовтня 2019 року військовою академією (м. Одеса) було надано відповідь, якою відповідач повідомив позивачку про відмову в нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення, з огляду на відсутність можливості в межах наявного фінансового ресурсу виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям.

Позивачка зазначає, що на підставі положень п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078 від 17.07.2003 року, відсутність фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність права на нарахування індексації грошового забезпечення, та сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до норм чинного законодавства підлягає обов`язковому нарахуванню та сплаті.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним
Відповідач не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає, що протиправних дій з боку військової академії (м. Одеси) стосовно позивачки допущено не було.

Відповідач зазначає що, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (з 01.12.2015 року), проте у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 року по січень 2018 року у Міністерства оборони України не було.

Листами Міністерства соціальної політики України від 09.06.2016 року №252/10/136-16, від 04.07.2017 року №220/5140, від 08.08.2017 року №78/0/66-17 проведення індексації грошових доходів, зокрема, грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на ці цілі, при цьому, відповідач вважає що, Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди.

На думку відповідача, відповідно до положень п.242 Положення про проходження громадянами україни військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини, а оскільки оскарження звільнення та виключення зі списків особового складу позивачкою не здійснювалось, відповідач вважає що, станом на момент видання наказу начальника військової академії (м. Одеси) (по стройовій частині) №23 від 04.02.2019 року, позивачкою погоджено проведення усіх необхідних розрахунків.

Процесуальні дії
Ухвалою суду від 08 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року судом витребувано з військової академії (м. Одеси) належним чином оформлені: довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року включно, із зазначенням усіх складових відповідного забезпечення, у тому числі розміру посадового окладу; довідку-розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року включно, із зазначенням інформації стосовно виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за вказаний період.

27.01.2020 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (вх. №3707/20 від 27.01.2020 року) та на виконання ухвали суду від 08.01.2020 військовою частиною (м.Одеси) було надано оригінали документів, а саме: довідка про грошове забезпечення за період військової служби з 30.05.2017 року по 02.02.2019 року пропорщика ОСОБА_1 від 20.11.2019 року №6/66/226; довідка від №6/67/18 від 24.01.2019 року.

Обставини справи встановлені судом
ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій академії (м. Одеси) та наказом начальника військової академії (по стройовій частині) від 04.02.2019 року №23 була виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (а.с. 5).

Судом встановлено, що 30.09.2019 року позивачка звернулась до начальника військової академії (м. Одеси) з проханням нарахувати та виплатити їй за період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення.

Листом за вих.№6/21/782 від 10.10.2019 року військовою академією (м. Одеса) було надано відповідь, якою відповідач повідомив позивачку про відмову в нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення, з огляду на відсутність підстав та фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення (а.с. 6).

Крім того, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 прийняла справи та посаду, і приступила до виконання своїх службових обов`язків за посадою у військовій академії (м. Одеси) з 30.05.2017 року, відповідно до наказу начальника військової академії від 30.05.2017 року №112 що підтверджується довідкою про грошове забезпечення за період військової служби з 30.05.2017 року по 02.02.2019 року пропорщика ОСОБА_1 від 20.11.2019 рорку №6/66/226 та довідкою від №6/67/18 від 24.01.2019 року.

Проте, позивачка, не погоджуючись з діями військової академії, щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2017 року, вважаючи їх незаконними та протиправними, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Також абзацом 2 ч.4 ст.9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ст.9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця, при цьому, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (далі Закон №1282-ХІІ), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені ст.4 Закону №1282-ХІІ, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до офіційної інформації, висвітленої Міністерством фінансів України в засобах масової інформації та мережі інтернет, величина індексу споживчих цін у 2015-2018 роках перевищила поріг індексації 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", тому для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону №1282-ХІІ визначено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік, тому ст.9 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Відповідно ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" №2017-III від 05.10.2000 року індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно з ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року (далі Порядок №1078).

Відповідно до п.4 Порядку №1078 передбачає, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Виходячи з вищезазначеного, суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до норм чинного законодавства підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Суд вказує на те, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, проте, позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправні дії відповідача.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішеннях Верховного суду України по справам №240/4911/18, №240/5837/18, №803/904/17.

Суд також враховує рішення Конституційного суду України №9-рп/2013 від 15.01.2013 року, в якому зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положенням ч.5 ст.95 Кодексу законів про працю україни, ст.33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Виходячи з вищезазначеного рішення суду, положення ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Крім того суд зазначає, що згідно з довідкою №6/67/18 від 24.01.2020 року ОСОБА_1 була зарахована до списків військової академії (м. Одеси) наказом №112 від 30.05.2017 року, проте в грошовому атестаті з яким вона прибула з військової частини НОМЕР_2 не було вказано базовий місяць виплати індексації, тому у відповідача відсутня можливість провести нарахування індексації грошового забезпечення без довідки про індексацію з вказаним базовим місяцем з військової частини НОМЕР_2 .

З огляду на вищезазначене, у зв`язку з прибуттям позивачки до військової частини (м. Одеси) лише 30.05.2017 року, суд вважає за необхідне, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково, зобов`язавши військову частину (м. Одеси) здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 30 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно).

Отже, вказані відповідачем обставини щодо відсутності з січня 2016 року по листопад 2018 року фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення, не позбавляють обов`язку військову академію (м. Одеси) провести індексацію грошового забезпечення позивачки у встановленому законом порядку, а тому дії відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення з 30 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) є протиправними.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. У зв`язку з чим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку що дії військової академії (м. Одеси) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 30 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) є протиправними, а відтак порушене право ОСОБА_1 підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення за період з 30 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно), а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до військової академії (м. Одеси) про визнання не правомірними дій щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової академії (м. Одеса) () про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової академії (м. Одеса) () щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 30 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно).

Зобов`язати військову академію (м. Одеса) () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 30 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.