Справа № 520/12770/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р. № 520/12770/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника позивача - Ісаєнко М.О.,

представника відповідача - Зекова С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Флекс» (м. Харків, вул. Георгіївська, 10) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Флекс» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України № 3 форма «Р» від 07 листопада 2019 року в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у на суму 238923, 86 грн., та нарахованих на цю суму штрафних санкцій 59 730,97грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено документальну планову перевірку ТОВ «Еко-флекс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, валютного за період 01.01.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт від 17.10.2019 № 384/20-40-05-03-08/36032304.

07.11.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області було винесено податкове повідомлення рішення № 3.

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням рішенням в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у на суму 238923, 86 грн., та нарахованих на цю суму штрафних санкцій 59730,97грн., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішення ГУ ДПС у Харківській області про донарахування грошових зобов`язань з податку на прибуто у сумі 148804,20 грн. та нарахованих на цю суму штрафних санкцій у розмірі 37201,05 грн. ґрунтується на висновку про порушення ТОВ «Еко-Флекс» п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.5.п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року N 290, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", у зв`язку з чим, позивачем занижено фінансовий результат до оподаткування, визначений фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток всього в сумі 826 690 гри., у т.ч. : за І кв .2019 року в сумі 326 628 грн., за 2 кв.2019 року в сумі 500 062 грн., за рахунок заниження .доходу по рядку 01 декларації з податку ку на прибуток підприємства та но рядку 2120 Ф2 «Інший операційний дохід», внаслідок не віднесення до складу іншого доходу коштів, перерахованих не ідентифікованими фізичними особами, і які не пов`язані з постачатимем готової продукції.

В обґрунтування висновків акту перевірки, відповідачем зазначено, що грошові кошти, які надійшли від ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) за договором купівлі-продажу № 0109003. укладеним нею (1 покупець) з ТОВ «ЕКО-ФЛЕКС» (постачальник) 01.09.2017 та ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) за договором купівлі-продажу №0109002, укладеним ним (покупець) 01.09.2017 з ТОВ «ЕКО-ФЛЕКС» (постачальник) на загальну суму 826690,51 грн., які наведено в додатку № 14 до акту перевірки, перераховані від не ідентифікованих осіб, та не пов`язані з постачанням готової продукції. ГУ ДПС у Харківській області зазначив, що рух активів до таких контрагентів-покупців не ідентифікованих фізичних осіб в дійсності не відбувався, та має місце інше документальне оформлення зазначених операцій.

Підставою для такого висновку відповідач наводить ті обставини, що податкові накладні, видані на адресу ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 складені з порушенням вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", де зазначено що «первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа по формі; дата і місце складання; назва підприємства від імені якого укладемо документ; зміст та обсяги господарської операції, одиниці виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що лають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції». Виписані ТОВ «Еко-Флекс» у 2019 році видаткові накладні на ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не містять місця складання, не містять коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номеру облікової картки платника податку, на якого здійснено оформлення видаткової накладної, відсутні номер та дата договору, на підставі якого здійснена реалізація ТМЦ, відсутні дані щодо довіреностей відповідно до яких отримано ТМЦ та зазначені видаткові накладні не завірені печатками покупця. Відповідач, також, зазначає, що до перевірки не надано документу, відповідно до якого можна підтвердити фактичне відвантаження ТМЦ на адресу ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, основним видом діяльності ТОВ «Еко-Флекс» за КВЕД є виробництво інших готових металевих виробів, а саме: нержавіючі шланги та метаолорукави.

01.09.2017 позивачем було укладено договір купівлі-продажу товарів власного виробництва з фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (№ 0109003, № 0109002) (а.с.77, 107 том № 1).

Відповідно до п.п.1 договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, в період дії цього договору, товари разом з усіма документами, що стосуються товарів, в асортименті, який визначений у замовленні покупця та за цінами, зазначеними у рахунка-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товари і оплатити їх на умовах цього договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що замовлення покупця на поставку товарів обов`язкове для постачальника. Замовлення можуть надаватися постачальникові у письмовій формі по електронній пошті або у іншій спосіб, узгоджений сторонами.

Оплату отриманого товару покупці здійснювали відповідно до п.5.1 договору у розмірі 100 % вартості парті товару, шляхом банківського переказу на рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати відвантаження товару.

На підставі отриманих від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 замовлень, ТОВ «Еко-Флекс» було здійснено поставку продукції в асортименті, кількості та за ціною, визначеними у видаткових накладних, рахунка-фактурах. Поставку здійснено окремими партіями, які оформлені окремими видатковими накладними та рахунками-фактурами, наявними в матеріалах справи (а.с.80-100, том № 1; а.с.102-106, том № 1).

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

З огляду на вищезазначені норми, суд зазначає, що право на формування податкового кредиту з ПДВ безпосередньо пов`язане з господарською діяльністю платника податку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Еко-Флекс» на виконання укладених договір постачання були оформлені первинні документи, зокрема видаткові накладні, які містять необхідні реквізити , передбачені вищезазначеними нормами права, містять відомості щодо господарської операції з контрагентами.

З наявних в матеріалах справи копій вищезазначених первинних документів вбачається, що останні оформлені у відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704), а податкова накладна - згідно з нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Вищевказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності здійснення господарської операції ТОВ «Еко-Флекс» з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 .

Крім того, товари, поставлені позивачем за вищевказаними договорами були придбані ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , про що свідчить їх особисті підписи у видаткових накладних №383 від 28.02.2019, №582 від 28.03.2019, №583 від 28.03.2019, № 649 від 05.04.2019, №692 від 12.04.2019, №851 від 10.05.2019, №1003 від 31.05.2019, № 852 від 10.05.2019, № 1019 від 04.06.2019, № 1127 від 24.06.2019, № 175 від 31.01.2019, № 748 від 18.04.2019. Доказів на підтвердження передачі своїх повноважень третім особам на здійснення господарських операцій, за укладеними з ТОВ «Еко-Флекс» договорами з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , матеріали справи не містять. Таким чином, підстави для видачі довіреності від покупців ФОП ОСОБА_1 та ФОП Заграновським О.Р., на отримання товару, в даному випадку, були відсутні.

Крім того, відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 29.04.2015 у справі №903/679/14.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 03.09.2019 року у справі №810/3436/15 та від 11.09.2018 року у справах №804/4787/16, №815/6105/17 та №820/477/18.

Суд зазначає, що для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного у ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначення, господарська операція пов`язана з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Підпунктом 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Аналіз положень пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України свідчить, що платник податку на прибуток підприємств з метою визначення об`єкта оподаткування - прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

При цьому, показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

ТОВ «ЕКО-ФЛЕКС» було укладено експортні контракти на поставку товарів № 250718 від 25.08.2018 року з Evertec Sp.z.o.o., №8032017 08.03.2017 р. з FAMAS S.A. та №6092016 від 06.09.2016 р. з Zaklad Urzadzen Grzewczych ELEKTROMET. 01.02.2019 року TOB «ЕКО-ФЛЕКС» було укладено контракт 5 010219 з ТОВ «Фригопоинт», Росія (Покупець).

09.11.2017 ТОВ «ЕКО - ФЛЕКС» було укладено договір з ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № 911/17 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним -транспортом.

03.10.2018 ТОВ «ЕКО-ФЛЕКС» було укладено договір № 10.18-01 організації транспортно-експедиційного обслуговування з фізичною собою - підприємцем ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (валових витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

На підтвердження реальності господарських операцій перевезення з ФОП ОСОБА_4 , та ФОП ОСОБА_5 позивачем надано акти виконаних робіт, які містять інформацію щодо господарської операції; найменування послуги, її кількість, маршрут перевезення, місце відправлення та місце доставки, ціну, ідентифікаційні дані транспортного засобу, яким здійснювалося перевезення, прізвище, ім`я та по-батькові водія.

Крім того, позивачем надано рахунки-фактури, виписані ФОП ОСОБА_4 , та ФОП ОСОБА_5 . які також містять всі необхідні реквізити, відомості про господарську операцію, в тому числі - маршрут, та її вартість. Також, на підтвердження факту здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_4 і ФОП ОСОБА_5 з надання послуг міжнародного перевезення вантажів до перевірки було надано CMR. Будь-яких зауважень щодо невідповідності вимогам закону наданих видаткових накладних, чи податкових накладних акт перевірки не містить.

У перевіряємому періоді ТОВ «Еко-Флекс» мало взаємовідносини з ТОВ «Блаукат»: у березні 2016 року на суму 5688,00 грн., крім того ПДВ 1137,60 грн., у квітні 2016 року на суму 2844,00 грн., крім того ПДВ 5688,00 грн., у червні 2016 року на суму 5688,00 грн., крім того ПДВ 1137,60 грн., у липні 2016 року на суму 5688,00 грн., крім того ПДВ 1137,60 грн., а також з ТОВ «Компані «Плаза» у лютому 2016 року на суму 5416,67 грн., крім того ПДВ 1083,33 грн.

З акту перевірки вбачається, що ТОВ «Блаукат» () було виписано на адресу ТОВ «Еко-Флекс» податкові та видаткові накладні, які наведені у додатку № 12 до акту. Розрахунки за отримані ТМЦ здійснювалися у безготівковій формі. Станом на 30.06.2019 заборгованість за отримані ТМЦ відсутня. Суми податку на додану вартість із зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Еко-флекс» до складу податкового кредиту, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за березень, квітень, червень, липень 2016 року.

Контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Компані «Плазма» на адресу ТОВ «Еко-Флекс» було виписано податкові та видаткові накладні, які наведені у додатку 12.

Розрахунки за отримані ТМЦ здійснювалися у безготівковій формі. Станом на 30.06.2019 заборгованість за отримані ТМЦ відсутня.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Еко-Флекс» до складу податкового кредиту, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за лютий 2016 року в сумі 1083,33 грн.

Будь-яких зауважень щодо невідповідності вимогам чинного законодавства наданих податкових чи видаткових накладних акт перевірки не містить. Натомість, висновки контролюючого органу щодо порушення податкового законодавства позивачем гуртуються на актах перевірки контрагентів ТОВ «Еко-Флекс» та податковій інформації щодо контрагентів позивача.

Суд зазначає, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Як на підставу для висновку про допущені позивачем порушення, у акті наведено посилання на узагальнюючу податкову інформацію щодо відносин ТОВ «Еко-Флекс» з його основними контрагентами та з контрагентами основних контрагентів, на наявні бази даних, внаслідок чого, встановлено неможливість руху товару за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій.

Суд зазначає, що під час перевірки не зроблено повне дослідження господарської операції та її усього ланцюга, не проведено зустрічних звірок ні у постачальників, ні у покупців ТОВ «Еко-Флекс». Натомість, в ході проведення перевірки представлених позивачем первинних документів, бухгалтерського та податкового обліку, аналізу укладених правочинів, які висвітлюють взаємовідносини ТОВ «Еко-Флекс» з контрагентами- постачальниками на предмет відповідності господарських операцій діючому законодавству, встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання підприємством позивачем товарів/послуг. При цьому, ні в акті перевірки, ні у відзиві на адміністративний позов не вказано, на підставі яких саме документів зроблено такий висновок, також не наведено норми законодавства, на відповідність яким перевірялися господарські операції і в чому полягає порушення підприємства.

Аналіз даних за податковою інформацією щодо відсутності придбання сої ТОВ «Інтер Тріо» у 2018 році, не мають ніякого відношення до ТОВ «Тескомм», оскільки придбання сої було здійснено у ТОВ «Хед Лайонс» у квітні 2018 року, тобто за 8 місяців до перевірки, а придбання сої ТОВ «Інтер Тріо» фактично не досліджено, бо воно могло відбутися в період, що не охоплює перевіркою та не перевірявся. Позивач не може мати документів щодо складського обліку товару у своїх контрагентів. Дані обставини можуть бути встановлені лише під час перевірки цих підприємств.

Щодо посилань відповідача на те, що надані позивачем первинні документи не є достатніми доказами фактичного виконання операцій, та спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, суд зазначає.

Висновки про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинні бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції мають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно абз.3 п.2.4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання документу, назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що господарські операції між позивачем з контрагентами підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем з контрагентами.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В Постанові Верховного суду від 15.05.2018 р. по справі №0870/9721/12 також зазначено, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильного обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. При цьому в обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Враховуючи викладені обставини, з наданих позивачем первинних документів встановлено, що діяльність позивача відповідає умовам укладених договорів, свідчить про наявність господарських цілей при здійсненні господарських операцій.

Таким чином, на підставі наведених доказів, оцінка яким надана з дотриманням положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими та іншими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану підприємства, що підтверджує наявність руху його активів.

В матеріалах справи відсутні докази наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при дослідженні матеріалів судової справи не виявлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Оскільки позивачем було підтверджено правомірність нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств наданими до перевірки належно оформленими документами, зібрані по справі докази підтверджують виконання зобов`язань між сторонами господарських операцій, відповідність господарських операцій видам діяльності позивача, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України № 3 форма «Р» від 07 листопада 2019 року в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у на суму 238923, 86 грн., та нарахованих на цю суму штрафних санкцій 59 730,97 грн., підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Флекс» (м. Харків, вул. Георгіївська, 10) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 3 форма «Р» від 07 листопада 2019 року в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у на суму 238923, 86 грн., та нарахованих на цю суму штрафних санкцій 59730,97грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Флекс» () судовий збір у розмірі 4479,82 грн. (чотири тисячі чотириста сімдесят дев`ять гривень 82 копійки).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.01.2020.

Суддя В.В. Єгупенко