Справа № 803/2375/14
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення провадження у справі

29 січня 2020 року ЛуцькСправа № 803/2375/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

суддів Костюкевича С. Ф., Ковальчука В. Д.,

при секретарі судового засідання Савчук О. І.,

за участю представника позивача Сафулька С. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про поновлення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів, Державної казначейської служби України про визнання протиправними та скасування наказу Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року № 2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказу Ягодинської митниці Міндоходів від 29 жовтня 2014 року № 466-0 «Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року № 2159-о», поновлення на публічній службі - в податковій міліції та на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 29 жовтня 2014 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 250000 грн.

Ухвалою суду від 19.02.2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів, Державної казначейської служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди зупинити до вирішення Верховним Судом України питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади» та до прийняття Конституційним Судом України рішення за наслідками розгляду такого подання.

13.12.2019 року позивачем подано клопотання про поновлення провадження у справі. Дане клопотання обґрунтоване тим, що позивач вважає, що на даний час обставини, що викликали зупинення провадження слід вважати усунутими і наявні підстави для поновлення провадження у справі. Позивач вказує, що підставою для зупинення провадження у справі є не сам факт розгляду іншої справи, зокрема в порядку конституційного судочинства, a об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення такої іншої справи. При цьому, така, об`єктивна неможливість відсутня, якщо зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. У свою чергу, обставини, які наводяться як підстави позову, можуть бути встановлені судом при розгляді справи по суті. Встановлення таких обставин і перевірка їх доказами не залежить від того, відповідають положення Закону України «Про очищення влади» Конституції України, чи ні. Ці обставини є окремими підставами позову і їх встановлення не потребує висновку Конституційного Суду України з приводу конституційності Закону України «Про очищення влади», так як його неконституційність є очевидною. Виходячи з підстав позову, розгляд даної справи судом першої інстанції по суті не є об`єктивно неможливим до вирішення Конституційним Судом України подання Верховного Суду України і народних депутатів щодо відповідності Конституції України окремих положень Закону України «Про очищення влади». Крім того вказує, що невиправдано тривале зупинення справи в суді першої інстанції має наслідком порушення його права на справедливий судовий розгляд справи упродовж розумного строку і становить перешкоду в доступі до правосуддя, що є порушенням § 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді Волинського окружного адміністративного суду, відповідно до пунктів 1.5, 1.6 Прикінцевих положень Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції від 02.03.2018, пункту 3.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затвердженим рішенням зборів суддів Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 №13/15 (із змінами та доповненнями), на виконання службової записки головуючої справи в судді Андрусенко О. О. від 17.12.2019, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №803/2375/14 для заміни відсутньої судді Александрової М. А.

Так, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 року визначено склад колегії для розгляду справи №803/2375/14, a саме: головуючий суддя Андрусенко О. О., судді Костюкевич С. Ф. та Ковальчук В. Д.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення провадження у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 KAC України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, з дня набрання чинності нової редакції КАС України, тобто з 15.12.2017 року, адміністративне судочинство здійснюється за правилами цієї редакції Кодексу.

Питання поновлення провадження у справі врегульовано статтею 237 KAC України, згідно з частиною першої якої провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

20.11.2014 року Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини 1, пунктів 2, 13 частини 2, частини 3 статті 3 Закону України від 16.09.2014 року №1682-VII Закону України «Про очищення влади».

25.12.2014 року Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) частини 3 статті 4 Закону України «Про очищення влади» положенням статті 38, частини 2 статті 61, частини 1 статті 62 Конституції України.

Також, 20.01.2015 року 47 народних депутатів України звернулися до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин 3, 6 статті 1, частин 1, 2, 3, 4, 8 статті 3, пункту 2 частини 5 статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 16.09.2014 року №1682-VII Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою від 01.04.2015 року Перша колегія Конституційного Суду України об`єднала провадження за вищевказаними конституційними поданнями в одне конституційне провадження.

При цьому, станом на 29.01.2020 року відсутня офіційна інформація щодо розгляду Конституційним Судом України вищезазначеної справи, об`єднаної в одне конституційне провадження.

У свою чергу колегія суддів звертає увагу, що 17.10.2019 року Європейським судом з прав людини (далі - ЕСПЛ) прийнято рішення у справі «Полях та інші проти України» (заяви №№ 58812/15, 53217/16, 56099/16, 23231/18 та 47749/18), яка стосувалась звільнення п`яти державних службовців згідно із Законом про очищення (люстрацію) влади 2014 року.

Згідно з прес-релізом секретаря ЕСПЛ 356 (2019) від 17.10.2019 року, за наслідками розгляду справи «Полях та інші проти України» ЕСПЛ дійшов висновку про порушення, в тому числі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, розглядаючи справу перших трьох заявників як скаргу на тривалість внутрішнього судового розгляду, який тривав понад чотири з половиною роки на одному рівні юрисдикції, включаючи провадження в Конституційному Суді про конституційність Закону про люстрацію, ЕСПЛ констатував, що специфіку судочинства в Конституційному Суді потрібно враховувати при розгляді питання тривалості провадження у справах заявників, однак цей фактор не надає повне пояснення затримки судового розгляду в таких справах.

Як зазначив ЕСПЛ, Верховний Суд попросив терміново розглянути питання про конституційність Закону про люстрацію, a Уряд не показав, що інші нагальні справи Конституційного Суду мають перевагу. 3 липня 2017 року на рівні Конституційного Суду не відбулося ні жодних суттєвих подій, поза межами обговорень, ні переконливих пояснень того, чому встановлені законом строки розгляду зазначеного питання були перевищені.

3 огляду на вказане, ЕСПЛ дійшов висновку, що тривалість провадження у справах перших трьох заявників не може вважатися розумною, і відхилив заперечення Уряду щодо невичерпання засобів судового захисту. Він також постановив, що було порушено право трьох заявників на судовий розгляд у розумні строки.

У справі «Беллет проти Франції» ЕСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Суд наголошує, що провадження у даній справі було зупинене 19.02.2015 року до вирішення Верховним Судом України питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади» та до прийняття Конституційним Судом України рішення за наслідками розгляду такого подання. При цьому, рішення з цього приводу Конституційним Судом України до цього часу не прийнято.

Таким чином, розгляд даної адміністративної справи в суді першої інстанції наразі триває понад п`ять років, a тому суд погоджується із позицією позивача, що такий термін не може вважатися розумним строком судового розгляду справи в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за змістом якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Більше того, на переконання суду, подальше зупинення провадження у даній справі після його поновлення, ставило б під сумнів дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права та вказувало б на порушення розумних строків розгляду, a також ставило під сумнів наявність в Україні ефективних засобів правового захисту. Відтак, колегія суддів доходить висновку про доцільність поновлення провадження у даній справі.

Відповідно до частини третьої статті 237 KAC України провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Разом із тим, з дня набрання чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з 15.12.2017 року, адміністративне судочинство здійснюється за правилами цієї редакції Кодексу.

У відповідності до пункту 10 Розділу VII Перехідних Положень KAC України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України.

Так, частиною першою статті 12 KAC України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини третьої статті 12 KAC України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частиною третьою статті 257 KAC України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи стан0вить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи категорію та складність даної справи, суд вважає за недоцільне розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, a тому справа підлягає призначенню до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, в силу положень статті 179 KAC України, в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання для виконання завдання підготовчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача і поновлення провадження у справі, та призначення підготовчого засідання у даній справі.

Керуючись 237, 243 ч. 3, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про поновлення провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди поновити.

Судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити у даній справі підготовче засідання на 10:00 21 лютого 2020 року в залі судового засідання Волинського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: місто Луцьк, вулиця Словацького, 3.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Судді С. Ф. Костюкевич

В. Д. Ковальчук

Повний текст ухвали складено 30.01.2020.