Справа № 826/17403/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Київ № 826/17403/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Головного управління Державної міграційної служби України

в м. Києві;

2. Деснянського районного відділу Центрального

міжрегіонального управління Державної міграційної служби

України у місті Києві та Київській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі - відповідач 1, ГУ ДМС України в м. Києві), Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області (далі - відповідач 2, Деснянський РВ ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача про видачу паспорта громадянина України;

- зобов`язати відповідача прийняти за заявою позивача про видачу паспорта громадянина України рішення відповідно до вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 (далі - Порядок №302), для чого провести процедуру встановлення особи ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у 2001 році вона втратила паспорт громадянина України, про що було подано відповідну заяву до правоохоронних органів. У зв`язку з втратою паспорту та бажанням отримати новий, позивач звернулася до відповідача у квітні 2017 року із заявою та подала передбачений законодавством пакет документів, проте станом на момент звернення до суду паспорт позивачу видано не було, а фактично відповідач, на думку позивача, всупереч Порядку №302 відмовив у видачі паспорту. Також позивач зазначає, що відповідачем не було проведено передбачених законодавством процедур встановлення особи позивача, внаслідок чого при прийнятті рішення про відмову у видачі паспорту допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Через канцелярію суду 05 грудня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позовних вимог заперечує та посилається на обставини, за яких позивачу внаслідок втрати неодноразово видавався новий паспорт. Також відповідач зазначає, що за останнім, виданим органами ДМС України, паспортом позивач знялась з постійного місця проживання в м. Києві та вибула до держави Ізраїль на постійне місце проживання, де і проживала з 2001 по 2017 роки, проте згідно з документами, повернувшись до України, не пройшла процедуру повернення до України, відтак відповідач при прийнятті рішення про відмову у видачі паспорту позивачу, діяв в межах повноважень та відповідно до вимог підпунктів 2 та 3 пункту 100 Порядку №302. Крім того, відповідач вказує, що після усунення обставин, які стали підставою для відмови у видачі паспорту, позивач вправі повторно звернутися за отриманням паспорту до органів ДМС України.

Судом 25 липня 2019 року повідомлено сторонам про призначення судового засідання для вирішення питання про заміну відповідача в адміністративній справі №826/17403/18.

У судовому засіданні 01 серпня 2019 року судом ухвалено витребувати у відповідача висновок, на підставі якого було прийнято рішення Деснянським районним відділом ГУ ДМС України в м. Києві, оформленого листом від 21 квітня 2017 року №4/500805 щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14 квітня 2017 року про видачу паспорта громадянина України. Розгляд питання щодо заміни відповідача - ГУ ДМС України в м. Києві на Деснянський районний відділ ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області вирішено здійснити в порядку письмового провадження.

Отже, розглядаючи питання щодо заміни відповідача у справі, судом встановлено, що рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14 квітня 2017 року про видачу паспорта громадянина України прийнято Деснянським районним відділом ГУ ДМС України в м. Києві та оформлено листом від 21 квітня 2017 року №4/500805.

Водночас, як встановлено судом, на даний час сам по собі реорганізований Деснянський районний відділ ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області не є самостійним суб`єктом, що має відповідати за позовом, тобто окремою юридичною особою, а входить в структуру та підпорядковується безпосередньо ГУ ДМС України в м. Києві, у зв`язку з чим суд, з урахуванням заперечень представника позивача щодо заміни відповідача іншою особою, вважає за необхідне на підставі частини четвертої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України залучити Деснянський районний відділ ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області до участі у справі як другого відповідача у справі.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено, що 14 квітня 2017 року до Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві звернулась позивач із заявою про видачу паспорта громадянина України замість утраченого серії НОМЕР_1 , обґрунтовуючи необхідність його видачі утратою попереднього паспорту в магазині 01 серпня 2001 року (а.с. 34).

За результатами проведеної відповідачем 2 перевірки, листом від 21 квітня 2017 року № 4/500805 позивача повідомлено, що її заява від 14 квітня 2017 року не підлягає задоволенню, оскільки під час перевірки згідно з постановою КМУ № 745 від 26 жовтня 2016 року, встановлено, що 19 жовтня 2001 року позивач отримала дозвіл щодо виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю, та згідно актового запису № 1822 від 19 жовтня 2001 року її паспорт громадянина України було знищено. Процедура щодо повернення в Україну не відбулася (а.с. 44).

Не отримавши паспорту за своєю заявою, позивач звернулась до суду з даним позовом, оскільки вважає, що бездіяльність відповідача 1 щодо не видачі паспорту та не проведення встановлення особи позивача є протиправною та суперечить вимогам Порядку №302.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Статтею 1 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру, оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документами, що підтверджують громадянство України, є, серед іншого, паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302.

Так, пунктом 1 вказано Порядку №302 визначено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт (пункт 5 Порядку №302).

Відповідно до пункту 10 Порядку №302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

Подання документів для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта здійснюється лише до територіального підрозділу ДМС у разі: повернення на проживання в Україну особи, яка постійно проживала за кордоном.

Згідно із затвердженою у пункті 46 Порядку №302 процедурою, подання документів для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого подає такі документи:

1) заяву встановленого МВС зразка про втрату або викрадення паспорта зразка 1994 року (далі - заява про втрату паспорта);

2) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України);

3) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);

4) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

5) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);

6) документ, що посвідчує особу законного представника/ уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;

7) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

8) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):

про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;

про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;

про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;

9) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Відтак, позивач звернулась із заявою про видачу нового паспорту замість втраченого до компетентного органу, який в силу положень Порядку №302 зобов`язаний вчинити ряд процедурних дій.

Зокрема, відповідно до пункту 24 Порядку №302, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Пунктами 48 - 68 Порядку №302 також передбачається, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24-29, 32 і 33 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта вперше із застосуванням засобів Реєстру).

Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт у зв`язку з поданням заяви про втрату паспорта і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

Надсилання запитів для перевірки інформації про особу здійснюється відповідно до пункту 41 цього Порядку.

Заява про втрату паспорта реєструється в день прийняття до розгляду заяви-анкети в журналі за формою, встановленою МВС, після чого працівник територіального підрозділу ДМС формує справу про втрату або викрадення паспорта, до якої долучаються подані документи та матеріали перевірки. Дані про факт втрати/викрадення паспорта зразка 1994 року вносяться до відомчої інформаційної системи ДМС не пізніше наступного дня.

Працівником територіального підрозділу ДМС проводиться перевірка персональних даних особи за даними обліку територіального органу ДМС.

Якщо паспорт, який втрачено/викрадено, був виданий територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву про втрату паспорта, працівник територіального підрозділу ДМС порівнює дані особи та її фотозображення з даними заяви про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, та вклеєною до неї фотокарткою, і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі видачі паспорта, який втрачено/викрадено, іншим територіальним підрозділом ДМС для підтвердження видачі особі паспорта, який втрачено/викрадено, не пізніше наступного дня після прийняття до розгляду заяви-анкети до такого територіального підрозділу ДМС надсилається запит за формою, встановленою МВС.

Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, наведені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними наведеними у заяві про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, та вклеєною до неї фотокарткою. У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта проставляється відмітка про дату надходження запиту та територіальний підрозділ ДМС, який здійснює оформлення паспорта замість втраченого/викраденого.

За результатами перевірки надається відповідь територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, за формою, встановленою МВС, та заява про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, сканується до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли під час порівняння фотозображення із фотокарткою не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, про це повідомляється територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для вжиття додаткових заходів з ідентифікації особи і з`ясування обставин виникнення розбіжностей.

Після прийняття заяви від бездомної особи або особи, яка втратила паспорт після зняття з реєстрації місця проживання, проводяться додаткові перевірки за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС щодо перевірки факту оформлення зазначеній особі паспортів зразка 1994 року, оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання.

Після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта, встановлення факту оформлення особі паспорта, який заявлено як втрачений/викрадений, та його реквізитів, ідентифікації особи працівник територіального підрозділу ДМС складає за заявою про втрату паспорта висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником такого територіального підрозділу ДМС. У висновку зазначаються результати перевірки і прийняте рішення про оформлення паспорта.

У разі коли паспорт зразка 1994 року був оформлений територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, територіальний підрозділ ДМС надсилає запити до відповідного територіального органу ДМС.

У разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку.

За результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі втраченого паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України "Про громадянство України", працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за формою, встановленою МВС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Якщо за результатами проведення процедури встановлення особи її не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника відповідно до пунктів 100 і 101 цього Порядку.

Матеріали перевірок (у разі надсилання та отримання відповідей на паперових носіях), акт встановлення особи, висновок за результатами встановлення особи скануються та вносяться до відомчої інформаційної системи ДМС.

Після прийняття рішення про оформлення паспорта або відмову в його оформленні матеріали формуються в окрему справу, яка зберігається протягом 75 років.

Після надходження до територіального підрозділу ДМС персоналізованого бланка паспорта працівник територіального підрозділу ДМС протягом двох робочих днів надсилає повідомлення за формою, встановленою МВС, до територіального підрозділу ДМС, який здійснив оформлення втраченого/викраденого паспорта зразка 1994 року, для внесення до заяви про видачу паспорта інформації про його недійсність із зазначенням дати втрати та дати оформлення нового паспорта, а також передачі її до архівної картотеки.

У разі коли особа, яка заявила про втрату або викрадення паспорта та подала документи для оформлення нового паспорта, знайшла його, вона зобов`язана протягом доби здати знайдений паспорт для знищення до найближчого територіального органу або територіального підрозділу ДМС, про що заявника необхідно попередити під час приймання документів.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки органом ДМС України заяви та поданих позивачем документів, встановлено, що позивачем у визначеному законодавством порядку 19 жовтня 2001 року оформлено дозвіл на виїзд за кордон на постійне місце проживання, а саме до держави Ізраїль, у зв`язку з чим позивача знято з реєстрації за постійним місцем проживання у АДРЕСА_1 .

Аналіз наявних у матеріалах справи документів та норм Порядку №302, дає підстави суду дійти висновку про помилковість посилань позивача на обов`язок органу ДМС України щодо встановлення її особи, оскільки, як вбачається з доданих до відзиву відповідача документів, в органі ДМС України була наявна вся необхідна інформація для ідентифікації позивача, додаткових заходів щодо встановлення особи позивача, процедура перевірки документів, що були надані позивачем, не потребувала. При цьому, процедура перевірки документів здійснена відповідачем 2 у відповідності до вимог Порядку №302.

З наявної у матеріалах справи відповіді відповідача 2 від 21 квітня 2017 року

№ 4/500805 вбачається, що останній фактично відмовив позивачу у видачі паспорту посилаючись на те, що її заява від 14 квітня 2017 року не підлягає задоволенню, оскільки під час перевірки згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 26 жовтня 2016 року встановлено, що 19 жовтня 2001 року позивач отримала дозвіл щодо виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю, та згідно актового запису № 1822 від 19 жовтня 2001 року паспорт громадянина України було знищено. Процедура щодо повернення в Україну не відбулася (а.с. 44).

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення відповідача 2 про відмову позивачу у видачі паспорту громадянина України, оформлено листом від 21 квітня 2017 року № 4/500805.

Будь-яких інших рішень відповідача 1 та відповідача 2 або висновків з порушеного позивачем питання отримання паспорту громадянина України, матеріали справи не містять, доказів їх існування сторонами суду також не подано.

За таких обставин вимога позивача щодо зобов`язання відповідача 1 та відповідача 2 провести процедуру встановлення її особи не підлягає задоволенню, як і відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо неприйняття рішення за заявою позивача, оскільки таке рішення, хоч і не на користь заявника, але відповідачем 2 було прийнято, що повністю підтверджується матеріалами справи.

Більше з тим, судом встановлено, що фактично рішення щодо відмови в видачі паспорту позивачу приймалося саме Деснянським РВ ГУ ДМС України в м. Києві, тобто відповідачем 2 у справі, а не ГУ ДМС України в м. Києві, якого було зазначено позивачем при поданні позову до суду та бездіяльність якого оскаржується. У зв`язку з цим правові підстави для задоволення позовних вимог до відповідача 1 у суду відсутні.

Водночас, з огляду на необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, встановлення факту порушення відповідачем 2 вимог чинного законодавства України, суд на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

Проаналізувавши спірні правовідносини, дотримання відповідачем 2 положень Порядку №302, суд не може погодитись з правомірністю такої відмови з огляду на таке.

Суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру, оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи (стаття 1 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).

Пунктом 100 Порядку №302 встановлені виключні підстави для відмови в оформленні та видачі паспорта. Так, зокрема, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання);

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;

4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;

5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта;

6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Згідно з пунктом 101 Порядку №302 у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику.

Як вбачається зі змісту рішення відповідача 2, оформленого листом від 21 квітня 2017 року № 4/500805, жодної з вказаних підстав відповідачем 2 у цьому рішенні не зазначено, що спростовує доводи відповідача 1, зазначені у відзиві на позовну заяву, що органом міграційної служби було реалізовано право на відмову у видачі паспорта громадянина України на підставі підпункту 5 пункту 100 Порядку №302, оскільки позивач подав не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта.

Більше з тим, зі змісту вказаної відмови відповідача 2 вбачається, що він послався на знищення паспорту та виїзд позивача на постійне місце проживання до Ізраїлю, а також, що процедура повернення в Україну не відбулася. Однак, суд зауважує, що таких підстав для відмови пункт 100 Порядку №302 не передбачає.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У цьому контексті, суд звертає увагу на те, що прийняте відповідачем 2 рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України позивачу, відбулося не у передбачений законодавством спосіб і жодним чином не узгоджується з закріпленими в Україні, як у правовій державі, принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.

Згідно частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На думку суду, в даному випадку суб`єктом владних повноважень порушено принцип юридичної визначеності (legal certainty), який є невід`ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Вище зазначене свідчить про прийняття відповідачем 2 свого рішення про відмову на підставі заяви позивача не у спосіб встановлений законодавством, та як наслідок вказує на протиправність такого рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи приписи статей 5, 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визначити спосіб захисту прав позивача шляхом визнання протиправним рішення Деснянського районного відділу Головного управління ДМС України в м. Києві, оформленого листом від 21 квітня 2017 року № 4/500805 щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14 квітня 2017 року про видачу паспорту громадянина України, зобов`язання Деснянського районного відділу Головного управління ДМС України в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 квітня 2017 року про видачу паспорту громадянина України згідно Порядку №302.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, оформленого листом від 21 квітня 2017 року № 4/500805 щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14 квітня 2017 року про видачу паспорту громадянина України.

3. Зобов`язати Деснянський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 квітня 2017 року про видачу паспорту громадянина України згідно Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,60 (одна тисяча чотириста дев`ять гривень 60 коп.) відшкодувати на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області ().

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , тел НОМЕР_3 .

Відповідач 1: Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, будинок 4-А, , тел.+.

Відповідач 2: Деснянський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, адреса: 02222, м. Київ, вул. Драйзера, 22, , тел. .

Суддя В.І. Келеберда