Справа № 160/6191/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/6191/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за представника позивача - Галкіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року в адміністративній справі №160/6191/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Серьогіна О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет"

до Одеської митниці ДФС

про визнання протиправними дій та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці ДФС України про коригування митної вартості товару від 02.02.2019р. №UA500000/2019/000226/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.02.2019р. №UA500060/2019/00091.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що надані позивачем документи разом з митною декларацією від 30.01.2019р. №UA500060/2019/002446 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість відповідно до ч.2 ст.53 МКУ не містили в собі розбіжності, а містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка підлягала сплаті за ці товари, а тому у відповідача не було законних підстав для прийняття спірних рішень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС України про коригування митної вартості товару від 02.02.2019р. №UA500000/2019/000226/2. Визнано протиправним та скасовано картку відмови Одеської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.02.2019р. №UA500060/2019/00091. Стягнуто з Одеської митниці ДФС України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" судові витрати в сумі 3842,00грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначалося, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що документи, які надані позивачем разом з митною декларацією №UA500060/2019/002446 від 30.01.2019 року містили розбіжності та були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також декларантом не було надано в повному обсязі витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а подані додатково документи не спростовували виявлені митницею розбіжності, а тому у відповідача були всі підстави для прийняття спірних рішень.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 30.01.2019р. позивачем до Одеської митниці задекларовано шляхом подання електронної митної декларації №UA500060/2019/002446, товар - спорядження для кемпінгів: надувний матрац з ПВХ з одного боку покритий синтетичним текстильним матеріалом: арт. 67000 - матрац надувних 185х76х22см. - 3258 шт.; торгівельна марка Bestway; виробник: Bestway INFLATABELS FND MATER IAL CORP.; країна походження: СN на умовах поставки CFR - Odessa, (згідно з Incoterms® 2000).

Даний товар надійшов на адресу позивача на виконання зовнішньоекономічного контракту від 25.10.2017р. №3121-ВW/СN, укладеного між позивачем та Bestway (Hong Kong) International Limited, що підтверджується специфікацією від 16.08.2018р. №3 до контракту №3121-ВW/СN від 25.10.2017р. на умовах поставки CFR - Odessa, (згідно з Incoterms® 2000).

Так, згідно з п.2.2 контракту №3121-ВW/СN від 25.10.2017р. (мовою оригіналу): "цена на товар понимается согласно условий FОВ-Шанхай, КНР, (в соответствии с "Инкотермс-2000), если иное не оговорено в спецификациях, и включает в себя стоимость погрузки товара у Поставщика, стоимость всех таможенных формальностей в стране Поставщика, стоимость сертификации товара, стоимость упаковки, маркировки, не включая налоги и пошлины на территории Украины".

Відповідно до п.3.1 контракту №3121-ВW/СN від 25.10.2017р. (мовою оригіналу): "оплата товара осуществляется в валюте долларах США, код валюты 840, в форме банковского перевода на счет Продавца в следующем порядке, если иное не оговорено в спецификациях:

3.1.1 предоплата 30% от сумы, указанной в спецификации к данному контракту, если иное не оговорено в спецификациях.

3.1.2 70% от суммы, указанной в спецификации, Покупатель оплачивает в течении 20 дней после получения копий документов, указанных в п.4.3, если иное не оговорено в спецификациях".

4.1 товар по настоящему контракту должен быть поставлен на условиях FОВ-Шанхай, КНР (в соответсвии с "Инкотермс-2000", если иное не оговорено в спецификациях, в течении 40 дней с момента получения Продавцом предоплаты согласно п.3.1.1.

4.3 Продавец обязан в течении 2-х робочих дней после получения оплаты согласно п.3.1.2 отправить Покупателю курьерской почтой оригиналы следующих документов:

4.3.1 счет-фактуру (інвойс);

4.3.2 сертификат происхождения товара;

4.3.3 коносамент;

4.3.4 упаковочный лист;

4.3.5 сертификат качества.

Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 Митного кодексу України.

Для підтвердження митної вартості товару декларантом надано наступні документи: декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний договір від 25.10.2017р. №3121-ВW/СN; специфікацію №3 від 16.08.2018р. до контракту; сертифікат якості від 04.12.2018р.; інвойс №2018ЕNТ7770І від 04.12.2018р.; пакувальний лист від 04.12.2018р.; консосамент від 20.12.2018р. №ONEYSH8AAG101808; автотранспортна накладна від 29.01.2019р. №4815; договір страхування від 01.03.2019р. №40-0197-18-00011; страховий сертифікат від 21.01.2019р. №40-0197-18-00011/3146.

Під час митного контролю товарів за митною декларацією №UA500060/2019/002446 від 30.01.2019 року програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв'язку з можливим зниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадку, передбачених частиною шостою ст. 54 Митного кодексу України - прийняти рішення про коригування митної вартості.

Так, під час процедури консультацій позивач 31.01.2019р. листом за вих. №3101/194 надав додаткові документи відповідачу на підтвердження митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, а саме: прайс-лист виробника товару б/н від 27.07.2018р.; комерційну пропозицію б/н від 01.08.2018р.; swift б/н від 09.10.2018р. на суму 261732,59 дол. США, swift б/н від 18.01.2019р. на суму 275482,17 дол. США.

Разом з тим, на думку контролюючого органу, подані додаткові документи не спростовували виявлені митницею розбіжності.

У зв'язку з неможливістю застосування митної вартості товару, заявленої декларантом, відповідачем прийнято спірні рішення.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень стали наступні висновку митниці:

1) відповідно до п.п.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості товару до ціни, що була фактичного сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не влючалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відстутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) згідно з Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий документ, що підтверджує вартість страхування за №40-0197-18-00011/3146 від 21.01.2019р. не відповідає вищезазначеним умовам;

3) згідно специфікації №3 від 16.08.2018р. передоплата за товар повинна бути здійснена до 10.10.2018р. у розмірі 261732,59 дол. США, а остання частина у розмірі 275482,17 дол. США через 30 днів від дати коносамента (дата коносамента 20.12.2018р.). Документи, які підтверджують передоплату до митного оформлення не надавались.

Митну вартість товару №1 скориговано на рівень митної вартості ідентичних товарів -3,10 дол./кг нетто (митна декларація №500000/2019/002541 від 31.01.2019р.).

В подальшому товар було випущено у вільний обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов'язані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання митниці на відсутність у наданих до митного оформлення документах даних щодо такої складової митної вартості, як вартість пакування є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.2.2 контракту №3121-ВW/СN від 25.10.2017р. вартість упаковки входить у ціну товару, а отже вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем (позивачем), у зв'язку з чим не є такими, що включаються до митної вартості товару.

Таким чином, зазначення у контракті №3121-ВW/СN від 25.10.2017р. відомостей про те, що вартість упаковки входить до ціни товару є достатнім доказом включення вартості упаковки до митної вартості товару як ії складової.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду у справах №815/5791/17 від 05.03.2019р., №815/4132/17 від 20.03.2018р., №815/3142/17 від 06.03.2018р.

Відповідно до рахунку фактури (інвойс) від 04.12.2018р. №2018ЕТЕ7770І, згідно з яким відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки СFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Поставка товару на умовах СFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт).

Так, позивач вирішив 01.03.2018р. укласти з ПАТ "Страхова компанія Українська страхова група" Генеральний договір добровільного страхування вантажів №40-0197-18-00011, на виконання умов якого був складений Страховий сертифікат від 21.01.2019 року №40-0197-18-00011/3146.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що доводи відповідача, про невідповідність розміру страхування, а також валюти страхування Інкотермс-2000 на умовах поставки CFR є хибними, оскільки умови поставки за базисом СFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" не передбачають обов'язку страхування товару, а тому Bestway (Hong Kong) International Limited, як постачальником, вірно не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення.

Аналогічний правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду у справі № 820/734/17 від 25.04.2019р.

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем не надані документи, які підтверджують передоплату до митного оформлення, слід зазначити, що у специфікації від 16.08.2018р. №3 до контракту №3121-ВW/СN від 25.10.2017р. зазначені наступні умови оплати: предоплата за товар повинна бути здійснена у розмірі 261732,59 дол. США до 10.10.2018р., а остання частина у розмірі 275482,17 дол. США через 30 днів від дати коносамента - 20.12.2018р. (дата коносаменту вказана в правому нижньому кутку BIll OF LADING №ONEYSH8AAGIOI8O8). Також, дата коносаменту вказана в п.44 митних декларацій №UA500060/2019/02446 від 30.01.2019р. та №UA500060/2019/002772 від 03.02.2019р.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок с суду першої інстанції, що граничним строком сплати за товар є 19.01.2019р. При цьому загальна вартість товару за специфікацією складає 537214,76 дол. США. Вартість товару була сплачена позивачем за платіжними документами "SWIFT" від 09.10.2018р. на суму 261732,59 дол. США та від 18.01.2019р. на суму 275482,17 дол. США.

Також є безпідставними посилання відповідача про ненадання позивачем документів про внесення передплати у розмірі 261732,59 грн. до митного оформлення, оскільки позивач листом за вих. №3101/194 від 31.01.2019p. повідомив відповідача про здійснення оплати за товар та надав відповідачу підтверджуючі документи.

Слід зазначити, що у ході коригування митної вартості товару №1 застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2 а). Скоригована митна вартість ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких здійснено за ЕМД № UA500060/2019/002541 від 31.01.2019р. на рівні 3,10 дол. США/кг, що в перерахунку на додаткову одиницю становить 5,828 дол./шт.

Разом з тим, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частинами 2,3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, які містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.4,5 ст. 58 Митного кодексу України, а тому відповідачем безпідставно під час митного оформлення застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2 а), та як наслідок позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року в адміністративній справі №160/6191/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій та скасування рішень - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року в адміністративній справі №160/6191/19 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22.01.2020 року, в повному обсязі постанова складена 27.01.2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва