Справа № 824/1487/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1487/19-а Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

30 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "Вектор плюс" на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року (ухвала постановлена у м. Чернівці, дату складання повного тексту ухвали та час її постановлення не зазначено) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "Вектор плюс" до Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У грудні 2019 року ТОВ «Факторингова компанія "Вектор плюс" звернулось до суду з позовом, у якому просило:

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 31514519 від 23.05.2014 року, видавник Відділ державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в частині накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та знаходиться за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Горішні Шерівці, вулиця Надрічна, будинок 2а;

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 7138 від 28.09.2011 року, видавник Відділ державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в частині накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та знаходиться за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Горішні Шерівці, вулиця Надрічна, будинок 2а.

2. У обґрунтування своїх вимог зазначило, що арешт накладено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки державним виконавцем під час виконання виконавчого документу не здійснено всі заходи з виконавчих дій, передбачених ч. ст. 51 ЗУ "Про виконавче провадження".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.12.2019 у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Скаржник зазначив, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про належність даного спору господарській юрисдикції, оскільки не встановив, що позивач у даній справі не є стороною у виконавчому провадженні, у якому накладено арешт на майно, тому в даному випадку вказана справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що 21 березня 2007 року ОСОБА_1 (позичальник) уклав з АКБ «ТАС-Комербанк» договір про надання споживчого кредиту №2506/0307/88-013 (далі - Кредитний договір).

7. У забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором укладено Договір іпотеки від 21.03.2007, за умовами якого ОСОБА_1 передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором наступне нерухоме майно: житловий будинок с господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

8. 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за Кредитним договором, в тому числі відступлено право вимоги за договором кредиту № 2506/0307/88-013 від 21 березня 2007 року.

9. 22 лютого 2016 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право власності на майно, а саме: житловий будинок с господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 будинок 2а.

10. 28.11.2019 після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором, накладено арешт:

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 31514519 від 23.05.2014 року, видавник Відділ державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 7138 від 28.09.2011 року, видавник Відділ державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

11. Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

12. Позивач вважає, що даний адміністративний позов відноситься до юрисдикції адміністративного суду, оскільки спірні правовідносини належать до публічно-правових.

13. Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

15. Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

16. У свою чергу порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

17. Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

18. У пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону передбачено, що рішення підлягають примусовому виконанню, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

19. За частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

20. Згідно із частиною першою статті 14, частинами першою, другою статті 15 цього Закону учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

21. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, пунктів 6, 8 частини третьої статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право накладати арешт на майно боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

22. Згідно із частиною першою статті 59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

23. За частинами першою, другою статті 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

24. Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, дійшов висновку, що з огляду на суб`єктний склад у даній справі, а саме те, що сторонами у ній виступають юридичні особи: іпотекодержатель (позивач) та Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (відповідач), то незалежно від підстав арешту майна, а також враховуючи характер спору, позов про зняття арешту з нерухомого майна має розглядатися за правилами господарського судочинства.

25. Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду з урахуванням такого.

26. Як зазначалось вище, сторонами виконавчого провадження, в силу приписів ч.1 та 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII є стягував і боржник.

27. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на той факт, що ТОВ «Факторингова компанія "Вектор плюс" не є стороною виконавчого провадження.

28. Водночас, після надходження на виконання виконавчого документу державний виконавець реалізовує надані йому законом специфічні владні повноваження з виконання виконавчих документів. Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Законом України «Про виконавче провадження» виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», повинен вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

29. Такі приписи не обмежують його повноважень на здійснення виконавчих дій, але водночас зобов`язують використовувати свої правомочності таким чином, щоб не порушувати права чи законні інтереси, зокрема, юридичних осіб.

30. Коли виконавець на стадії виконання виконавчого документу наклав арешт на майно боржника, і таким чином порушив право на це майно третьої особи (особи, яка не є стягувачем чи боржником у виконавчому провадженні), то є підстави презюмувати, що в такому правовому відношенні виконавець діє як публічна посадова особа, здійснює насамперед публічно-владні, обов`язкові, нерідко забезпечувані примусом управлінські функції. У цьому разі виконавець набуває статусу посадової особи - суб`єкта владних повноважень.

31. Якщо суб`єкт владних повноважень порушує право чи законні інтереси, зокрема, юридичної особи, що спричиняє спір саме у сфері публічно-правових відносин, така юридична особа вправі звернутися до суду адміністративної юрисдикції й очікувати судового захисту від цього суду, позаяк саме цей суд є тим судом, юрисдикція якого поширюється на справи в побічно-правових спорах юридичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, дій чи бездіяльності.

32. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 826/14603/17, від 20.11.2019 у справі № 805/4199/16-а.

33. Беручи до уваги наведені правові норми у контексті вирішення питання юрисдикційної належності позову ТОВ «Факторингова компанія "Вектор плюс", яке не є стороною у виконавчому провадженні, щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

34. Отже, висновок суду першої інстанції про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, є помилковим, адже судом належним чином не було визначено характеру спору, суб`єктного складу правовідносин, предмета й підстав заявлених вимог, унаслідок чого дійшов хибного висновку щодо належності спору до юрисдикції господарського суду.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

35. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

36. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

37. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

39. Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

40. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, внаслідок чого ухвалу про відмову у відкриття провадження у справі слід скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "Вектор плюс" задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 січня 2020 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.