Справа № 0540/7843/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 р. Справа№0540/7843/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. за участю секретаря судового засідання Тігранян К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» (, 87201, Донецька область, м. Торецьк, вул. Фестивальна, б.1)

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, б.114)

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 травня 2018 року № , №

за участю представників:

від позивача: не з`явився (заява без участі)

від відповідача: Пономарьов А.О. - за дов.

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2018 року Товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 травня 2018 року № про збільшення податкового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 1367460 грн. 50 коп., у тому числі 911707 грн. за основним платежем та 455853 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, № про завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 32872 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено в повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» задоволено, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 0540/7843/18-а скасовано, прийнято нову постанову. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» задоволено повністю, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2018 року про збільшення податкового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 1367460 грн. 50 коп., у тому числі 911707 гривень за основним платежем та 455853 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2018 року про завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 32872 грн.

Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області задоволено частково, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 0540/7843/18-а скасовано, справу № 0540/7843/18-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 5 листопада 2019 року справа передана на розгляд до судді Смагар С.В.

Ухвалою від 11 листопада 2019 року суд прийняв до провадження адміністративну справу № 0540/7843/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 28 листопада 2019 року.

Ухвалою від 28 листопада 2019 року суд задовольнив клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання, здійснив відкладення підготовчого засідання в адміністративній справі № 0540/7843/18-а до 12 грудня 2019 року, задовольнив клопотання позивача та надав додатковий час для надання доказів по справі до 11 грудня 2019 року включно, а саме належним чином засвідчені докази, а саме первинні документи щодо господарських операцій позивача з його контрагентами ТОВ «Форк Солюшн» та ТОВ «Форнест ЛТД». Під час судового засідання 12 грудня 2019 року судом було оголошено перерву до 10 січня 2020 року.

Ухвалами від 10 січня 2020 року суд задовольнив клопотання позивача про відкладення підготовчого провадження та здійснив відкладення підготовчого провадження до 16 січня 2020 року та продовжив строк підготовчого провадження в адміністративній справі № 0540/7843/18-а на 30 днів.

Ухвалою від 16 січня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд адміністративної справи по суті на 23 січня 2020 року. Під час судового засідання 23 січня 2020 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що ним були подані всі первинні документи, які підтверджують факт здійснення реальних господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшн». Податковий кредит був сформований на підставі податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. На думку позивача, оскільки останній здійснює господарську діяльність на території проведення АТО, то відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» застосування штрафних санкцій щодо сплати податків є незаконним.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що як вбачається з матеріалів справи на момент виникнення спірних правовідносин підприємством не дотримані необхідні норми закону, а саме: не надано документи, які б підтверджували взаємовідносини ТДВ «ОП «ШАХТА ІМЕНІ СВЯТОЇ МАТРОНИ МОСКОВСЬКОЇ» з ТОВ «ДОНБАСКРІП» за лютий 2017року, а також не надано документи, щодо подальшого використання ТМЦ у подальшій господарській діяльності підприємства; не надані документи, які б підтверджували взаємовідносини ТДВ «ОП «ШАХТА ІМЕНІ СВЯТОЇ МАТРОНИ МОСКОВСЬКОЇ» з ТОВ "ФОРКС СОЛЮШН" за листопад 2017року, а також не надано документи, щодо подальшого використання ТМЦ у подальшій господарській діяльності підприємства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської», зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 36282252, перебуває на податковому обліку в Бахмутській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що 23 квітня 2018 року посадовими особами відповідача складаний акт №425/05-99-14-12-36182252 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської», , (тел. адреса електронної пошти ) з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Донбаскріп» () за лютий 2017 року з урахуванням віднесених сум податку на додану вартість у березні 2017 року, ТОВ «Форнест Лтд» () за червень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у липня 2017 року, ТОВ «Форкс Солюшин» () за листопада 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у грудні 2017 року» (далі - акт перевірки).

Згідно акту до перевірки не були надані документи бухгалтерського та податкового обліку з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Донбаскріп» () за лютий 2017 року з урахуванням віднесених сум податку на додану вартість у березні 2017 року, ТОВ «Форнест Лтд» () за червень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у липня 2017 року, ТОВ «Форкс Солюшин» () за листопада 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у грудні 2017 року, що підтверджують показники відображені у податковій звітності за перевіряємий період.

За висновками акту встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 4,7 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму 885389 гривень, в тому числі по періодах: червень 2017 року - 193194 гривень, за липень 2017 року - 237674 гривень, грудень 2017 року - 454521 гривень, та завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту (що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового ) періоду на загальну суму 82698 гривень, у тому числі по періодах: березень 2017 року - 23508 гривень, липень 2017 року - 32872 гривень, грудень 2017 року - 26318 гривень.

26 квітня 2018 року позивачем подані заперечення до акту. 21 травня 2018 року відповідачем надана відповідь на заперечення № 21515/10/05-99-114-12.

24 травня 2018 року на підставі акту перевірки від 23 квітня 2018 року, згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 ПК України відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № 004071412, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 32872 грн. за порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання на суму 1367560 грн., з яких за податковим зобов`язанням у сумі 911707 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 455853 грн.

Судом встановлено, що 1 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп» як продавцем та позивачем як покупцем був укладений договір № 0104-16 купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов`язався в порядку та на умовах договору передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (товар). Кількість, найменування, вартість товару та строки поставки визначаються в специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору № 0104-16. Товар має бути поставлений на склад покупця за адресою Донецька область, Костянтинівський район, с. Кльобан-Бик, шахта ім. Святої Матрони Московської, якщо інше не обумовлено специфікаціями.

Пунктом 2.1 договору № 0104-16 встановлено, що в пакет документації до кожної поставки товару входить рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат (якщо товар підлягає сертифікації). Згідно пункту 3.4 договору № 0104-16 розрахунки здійснюються по факту отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на протязі 90 банківських днів з моменту передавання товару, якщо інше не обумовлено в специфікаціях.

1 лютого 2017 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп» підписана специфікація на поставку кріплення арочного КМП АЗ (АПЗ) S11,2 м2 с СВП22 без метизів на суму 141049 грн. 38 коп, умови поставки склад продавця за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, Терешкіна, 9/1. Про факт виконання зазначеного договору свідчить товарно-транспортна накладна № 0902 від 9 лютого 2016 року підписана представниками продавця та покупця на перевезення 31 комплекту кріплення арочного КМП АЗ (АПЗ) S11,2 м2 с СВП22 без метизів. На виконання умов договору 9 лютого 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаскріп» видана позивачу видаткова накладна № 19 на 31 комплект кріплення арочного КМП АЗ (АПЗ) S11,2 м2 с СВП22 без метизів на суму 141049 грн. 23 коп. Місце складення м. Маріуполь, а також відомості про вантаж, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за лютий 2017 року, картка складського обліку по ТЦМ Крепль арочная, накладна про переміщення від 15 лютого 2017 року № 231, акти списання від 28 лютого 2017 року № 107, № 110. Про факт виконання договору від 1 квітня 2016 року свідчать договір про відступлення прав вимоги від 17 березня 2017 року № 1703-1, відповідно до якого ТОВ «Добре Тепло» стає новим кредитором у зобов`язанні з оплати боржником суми, які виникли на підставі договору від 1 квітня 2016 року № 0104-16, повідомлення про відступлення права вимоги, що відбулося від 17 березня 2017 року.

16 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» як постачальником та позивачем як покупцем був укладений договір № 21 постачання, за умовами якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах договору передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар. Кількість, номенклатура, асортимент і ціни товару, що поставляється, узгоджуються сторонами в усній формі на кожну окрему партію, що поставляється і фіксуються в рахунках, які виставляються постачальником та у відповідній специфікації, якщо така оформлена сторонами. Умови поставки згідно специфікації. Пунктом 2.1 договору №21 встановлено, що у пакет документації до кожної поставки товару входить рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат (якщо товар підлягає сертифікації). Згідно пункту 3.4 договору №21 розрахунки здійснюються по факту отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 180 банківських днів з моменту передавання товару, якщо інше не обумовлено в специфікаціях. Пунктом 9.2 договору №21 встановлено, що зобов`язання за цим договором не можуть бути передані третім особам без попередньої письмової згоди на це іншої сторони. Цессія повинна бути оформлена належним.

6 листопада 2017 року позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» підписана специфікація № 3 на поставку товару на загальну суму 2885032 гривень на умовах постачання DDU, склад: Костянтинівський район, с. Кльобан-Бик, вул. Набережна, 1. В період з 16 по 28 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» передало позивачу за видатковими накладними № 397, 398, 399, 400, 401, 402, 404, 405, 406, 407,408, 411, 451, 452, 480 товар на загальну суму 2885032 гривень.

7 грудня 2017 року листом за № 0712-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Форкс Солюшин» повідомили позивача про відступлення права вимоги за договором № 21 Товариству з обмеженою відповідальністю «Вуглеенергозбут». В додатку значиться договір про відступлення права вимоги № 07/12 від 7 грудня 2017 року на 2-х аркушах. Факт виконання грошових зобов`язань по договору від 7 грудня 2017 року підтверджується заявою про зарахування зустрічних вимог від 27 грудня 2017 року, від 29 грудня 2017 року.

Крім того, факт виконання зазначеного договору підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за листопад 2017 року, оборотом по складу № 2 за листопад 2017 року, актом списання від 30 листопада 2017 року № 536.

1 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» як постачальником та позивачем як покупцем був укладений договір № 37 постачання, за умовами якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах договору передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар. Кількість, номенклатура, асортимент і ціни товару, що поставляється, узгоджуються сторонами в усній формі на кожну окрему партію, що поставляється і фіксуються в рахунках, які виставляються постачальником та у відповідній специфікації, якщо така оформлена сторонами. Умови поставки згідно специфікації. Пунктом 2.1 договору № 37 встановлено, що у пакет документації до кожної поставки товару входить рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат (якщо товар підлягає сертифікації). Згідно пункту 3.4 договору № 37 розрахунки здійснюються по факту отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 180 банківських днів з моменту передавання товару, якщо інше не обумовлено в специфікаціях. Пунктом 9.2 договору № 37 встановлено, що зобов`язання за цим договором не можуть бути передані третім особам без попередньої письмової згоди на це іншої сторони. Цессія повинна бути оформлена належним чином.

1 червня 2017 року позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» підписана специфікація №1 на поставку товару на загальну суму 2779440 гривень на умовах постачання DDU, склад: Костянтинівський район, с. Кльобан-Бик, вул. Набережна, 1.

На виконання умов договору 1 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» передало позивачу за видатковими накладними №№ 129, 130, 140, 146, 148, 149, 152, 184, 185, 189 товар на загальну суму 2779440 гривень. 1 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форнест Лтд» видало позивачу податкові накладні №№ 9, 10, 26, 27, 28.

Крім того, про факт виконання зазначеного договору свідчать оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 за червень 2017 року, по рахунку з1521 за червень 2017 року, за липень 2017 року, по рахунку 1531 за червень 2017 року, за липень 2017 року. Факт використання придбаних товарів у своїй діяльності підтверджується наявними в матеріалах справи актами списання від 28 лютого 2017 року № 107, № 110, від 30 листопада 2017 року № 568, від 29 грудня 2017 року № 605, актами приймання-передавання від 1 липня 2017 року.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (надалі - Закон № 996). Відповідно до статті 1 Закону № 996 господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Згідно зі статтею 3 Закону № 996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Долучені до матеріалів справи податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, та підтверджують право позивача і правильність формування ним податкового кредиту відповідно до норм Податкового кодексу України.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновків податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій, здійснених між позивачем та контрагентами стали, зокрема, результати опрацювання зібраної податкової інформації від 22 лютого 2018 року № 25/05-99-14-15-09 щодо ТОВ «Донбаскріп» за звітний період декларування ПДВ грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та постачальниками, складеною у зв`язку з неможливістю проведення перевірки/звірки, а також узагальнена податкова інформація щодо ТОВ «Форнест Лтд» за звітний період декларування ПДВ - травень, червень 2017 року з питань проведення фінансово-господарських операцій та постачальником у період травень, червень 2017 року, складені відповідачем.

Суд зазначає, що акти чи податкові інформації не є тим самим, що і результати проведеної зустрічної звірки, які є джерелом отримання податкової інформації, що статтею 83 Податкового кодексу України визначене в якості підстави для висновків під час проведення перевірок. Сама по собі неможливість реалізації контролюючими органами визначеної законодавством компетенції щодо проведення зустрічних звірок чи перевірок не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства платником податків. Суд також зазначає, що податковими органами взагалі не перевірялися первинні документи контрагентів позивача, внаслідок чого є безпідставним висновок щодо відсутності реальності господарських операцій.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-ІV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Отже, належними та допустимими доказами відсутності платника податків за його місцезнаходженням у даному випадку є відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Доказів чи доводів того, що позивачем укладені угоди, які суперечать діючому законодавству, відповідачем не наведено.

Суд також зазначає, що Податковий кодекс України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент якимось чином порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Податковий кодекс України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем). Висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами.

Вищевказані обставини та докази, які суд оцінює у їх сукупності відповідно до статті 90 КАС України, спростовують посилання відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірних податкових повідомлень-рішень в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір у сумі 21004 грн. 99 коп. відповідно до квитанції від 14 вересня 2018 року № 73.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» (, 87201, Донецька область, м. Торецьк, вул. Фестивальна, б.1) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, б.114) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 травня 2018 року № , № задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 24 травня 2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 1367560 грн., з яких за податковим зобов`язанням у сумі 911707 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 455853 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 24 травня 2018 року № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 32872 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» витрати по сплаті судового збору у розмірі 21004 грн. 99 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 січня 2020 року. Повне судове рішення складено 30 січня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар