Справа № 826/16912/16
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» до Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» (надалі - ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська») звернулося до суду з позовом у якому, просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання платіжних доручень № 4963 від 02.08.2016 р. та 5178 від 03.08.2016 р. про перерахування грошових коштів в сумі 11 809 876,22 грн. на поточний рахунок позивача;

- зобов`язати виконати платіжні доручення №4963 від 02.08.2016 р. та №5187 від 03.08.2016 р. про перерахування грошових коштів в сумі 11 809 876,22 грн. на поточний рахунок позивача.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в рамках виконавчого провадження №51760865, в якому він є стягувачем, стягнуто з боржника та перераховано на рахунок Міністерства юстиції України грошові кошти в сумі 11 809 876,22 грн. Проте в порушення Порядку казначейського обслуговування небюджетних рахунків клієнтів, відповідачем повернуто без виконання зазначені платіжні доручення про перерахуванням коштів у вказаній сумі на рахунок позивача.

Окрім цього, позивач вказав на те, що на нього не поширюється дія постанови Національного банку України від 06.08.2014 №466 «Про призупинення фінансових операцій» оскільки позивач фактично знаходиться у м. Києві та рахунок на якій необхідно перерахувати кошти відкритий у відділенні ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання платіжних доручень Міністерства юстиції України №4963 від 02.08.2016 та №5187 від 03.08.2016 про перерахування грошових коштів в сумі 11 809 876,22 грн. на поточний рахунок ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська». Зобов`язано Державну казначейську службу України виконати платіжні доручення №4963 від 02.08.2016 та №5187 від 03.08.2016 про перерахування грошових коштів в сумі 11 809 876,22 грн. на поточний банківський рахунок ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805 (м. Київ).

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що відповідно до даних інформаційного ресурсу SMIDA.gov.ua інформація про емітента ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» юридична адреса зазначена Донецька обл., м. Єнакієве, м. Вуглегірськ, вул. Тімірязєва. 20а, при цьому Міністерство вугільної промисловості України є власником 41% від загальної кількості акцій позивача. Крім того, апелянт зазначає про те, що пунктом 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 595, передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади, у зв`язку з чим Казначейством було тимчасово призупинено перерахування по платіжним дорученням № 4963 від 02.08.2016 та № 5187 від 03.08.2016 про перерахування грошових коштів на користь позивача.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.05.2016 Господарським судом міста Києва у справі 3 910/20652/15 було видано Наказ про примусове виконання рішення суду, відповідно до якого стягнуто з боржника на користь ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» суму заборгованості в розмірі 11 809 876,22 грн.

На підставі вказаного Наказу відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 51760865.

Так, в ході виконання зазначеного виконавчого провадження кошти в сумі 11 809 876,22 грн. були перераховані на депозитний рахунок Міністерства юстиції України.

Внаслідок чого Міністерством юстиції України до Державної казначейської служби України подані платіжні доручення №4963 від 02.08.2016 та №5187 від 03.08.2016 про перерахування грошових коштів в сумі 11 809 876,22 грн. на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805 (м. Київ).

Листом від 30.09.2016 № 13-08/93-14768, Державна казначейська служба України повідомила позивача про залишення без виконання вказаних платіжних доручень, оскільки ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» зареєстрований у м. Вуглегірськ Бахмутського району Донецької області, що відповідно до переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Крім того, листом від 13.10.2016 №3-08/41-17229 Державна казначейська служба України повідомила про отримання запитуваної інформації від Служби безпеки України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, ДП «Держвуглепостач», Державної фіскальної служби України щодо непричетності позивача до матеріального та фінансового забезпечення самопроголошених органів ДНР та ЛНР. Проте враховуючи, що позивач протягом року податків до державного та місцевого бюджетів не сплачує, що свідчить про відсутність господарської діяльності, отже Державна казначейська служба України повідомила про звернення до Прем`єр-Міністра України для здійснення контролю щодо перерахування вказаних коштів позивачу.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Пунктом 12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. №512/5 (далі - Інструкція), передбачено, що органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржника коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

За приписами п. 12.13 Інструкції не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (додатки 4, 5) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Згідно з п. 12.14 Інструкції копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Водночас п. 12.18 Інструкції передбачає, що при перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень.

Пунктом 3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку від 21 січня 2004 р., передбачено, що банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26 червня 2003 р. № 242 та чинної на момент виникнення спірних правовідносин, депозитні рахунки - рахунки, які відкриваються в органах Державного казначейства та/або установах банків за коштами, які отримали бюджетні установи в тимчасове зберігання згідно з законодавством (без права користування цими коштами, що перебувають на цих рахунках) і з настанням належних умов належать поверненню або перерахуванню за призначенням.

За приписами наведених правових норм відповідач мав здійснити перерахування коштів за платіжними дорученнями №4963 від 02.08.2016 та №5187 від 03.08.2016 на поточний рахунок позивача.

Посилання Державної казначейської служби України на постанову Кабінету міністрів України від 07.11.2014 № 595, якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства колегія суддів не приймає до уваги оскільки депозитний рахунок Міністерства юстиції України, на який були перераховані кошти під час здійснення виконавчого провадження на користь позивача відноситься до не бюджетних рахунків, які відкриваються органами казначейства за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів.

Таким чином вказаний Порядок регулює інші правовідносини.

За таких обставин, слід погодитися з висновком суду першої інстанції, про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання платіжних доручень №4963 від 02.08.2016 та №5187 від 03.08.2016 про перерахування грошових коштів в сумі 11 809 876,22 грн. на поточний рахунок позивача та, як наслідок, зобов`язання виконати платіжні доручення №4963 від 02.08.2016 та №5187 від 03.08.2016 про перерахування грошових коштів в сумі 11 809 876,22 грн. на поточний рахунок позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 28 січня 2020 р.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

суддя Г.В. Земляна

суддя В.П. Мельничук