Справа № 520/203/19
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
30 січня 2020 року

Київ

справа №520/203/19

адміністративне провадження №К/9901/20288/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 у складі судді Старосєльцевої О.В. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 у складі колегії суддів: Калиновського В.А. (головуючий), Калитки О.М., Донець Л.О. у справі №520/203/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - відповідач 1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Міністерства оборони України (надалі - відповідач 2, МОУ), в якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати пункт 51 протоколу №73 від 13.07.2018 рішення Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги;

1.2. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів МОУ про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII), в Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014;

1.3. зобов`язати МОУ вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно вимог Закону №2011-XII в Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014;

1.4. зобов`язати Харківський ОВК відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення,

1.5. зобов`язати МОУ відповідно до статті 382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 позовні вимоги задоволено частково.

2.1. Визнано протиправним та скасовано пункт 51 протоколу №73 від 13.07.2018 рішення Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

2.2. Зобов`язано МОУ в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у порядку статті 16 Закону №2011-XII, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

2.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 і ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

4. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні обставини:

4.1. Позивач з 18.04.1978 по 13.05.1980 проходив дійсну строкову військову службу у лавах Збройних сил СРСР, брав участь у бойових діях на території Демократичної республіки Афганістан, у 1980 році одержав поранення (множинне вогнепальне осколкове голови та лівої ноги, контузію головного мозку).

4.2. 27.12.2013 ОСОБА_1 підтверджена ІІІ група інвалідності (довідка МСЕК серії 10ААБ №201262 від 27.12.2013), пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

4.3. 01.01.2016 ОСОБА_1 підтверджена ІІ група інвалідності (довідка МСЕК серії 12ААА №118186 від 28.12.2015), пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

4.4. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі №820/511/18 ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано направити до МОУ матеріали звернення ОСОБА_1 з приводу призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у порядку статті 16 Закону №2011-XII.

4.5. МОУ в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум за наслідками розгляду заяви позивача прийнято рішення у формі пункту 51 протоколу від 13.07.2018 №73 про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що інвалідність позивача настала після спливу 3 місячного строку від дати звільнення зі строкової військової служби, а зміна групи інвалідності - після спливу 2 років від дати первинного встановлення інвалідності.

5. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII, у редакції, що діяла з 01.01.2017, право військовослужбовців строкової служби на отримання одноразової грошової допомоги не пов`язувалось із необхідністю дотримання тримісячного строку від дати звільнення з військової служби. Крім того, суд першої інстанції вказав, що норми частини 4 статті 16-3 Закону №2011-XII щодо необхідності дотримання дворічного строку від дати первинного встановлення інвалідності з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності не застосовуються до спірних правовідносин, оскільки ці норми набрали чинності з 01.01.2017, тобто, після зміни позивачу групи інвалідності.

6. Відмовляючи у задоволенні позовним вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що з 01.01.2014 статтею 16-3 Закону №2011-XII запроваджено обмеження щодо строку, протягом якого військовослужбовці, військовозобов`язані або резервісти можуть реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги, а саме, три роки з дня виникнення такого права, а з 01.01.2017 нормою цієї статті передбачено, що право на отримання допомоги у більшому розмірі у разі встановлення під час повторного огляду вищої групи інвалідності реалізується протягом двох років після первинного встановлення інвалідності. На думку суду апеляційної інстанції вказані норми повинні застосовуватись до спірних правовідносин.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
7. Позивачем подано касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

7.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували вимоги пунктів 1-2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04.07.2012 №5040-VI (надалі - Закон №5040-VI), якими на думку скаржника, передбачено, що зміни, внесені до Закону №2011-XII з 01.01.2014, на позивача не поширюються. Також, скаржник наголошує, що звертався із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, яку встановлено після 01.01.2014, тому норми Закону №2011-XII у редакції, що діяла починаючи з 01.01.2014 до позивача не застосовуються.

8. Відповідач до закінчення встановленого судом строку відзиву на касаційну скаргу не подав.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
9. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує положення частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за приписами яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

10. Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.

11. Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

12. Частиною 6 статті 16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на час первинного встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

13. Аналогічне правило закріплено у підпункті 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 (надалі - Порядок №499), який регулював спірні правовідносини на момент первинного встановлення позивачу інвалідності.

14. Таким чином, ані статтею 16 Закону №2011-ХІІ, ані Порядком № 499, які діяли на час первинного встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, не передбачалось можливості призначення і виплати одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.

15. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи було з`ясовано ту обставину, що позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги після первинного встановлення йому ІІІ групи інвалідності.

16. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

17. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, врегульовано Порядком №975.

18. Згідно з пунктом 2 Порядку №975, особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

19. Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу як інваліду ІІ групи. Другу групу інвалідності позивачу встановлено з 01.01.2016.

20. На день встановлення ІІ групи інвалідності позивачу діяв Порядок №975, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносин.

21. Пунктом 12 Порядку №975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

22. Частиною 2 пункту 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

23. Тобто, право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги.

24. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 26.06.2018 у справі №750/5074/17, від 14.08.2018 у справі №807/15426/18, від 26.10.2018 у справі №820/2504/18.

25. Таким чином, ІІ група інвалідності встановлена позивачу з 01.01.2016, тобто в період, коли законодавством не передбачалось обмеження тримісячним строком настання інвалідності від дати звільнення зі служби для виплати одноразової грошової допомоги.

26. Висновки тотожного змісту в подібних правовідносинах наведені у постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №285/3945/17, від 12.09.2019 у справі №806/922/16 та від 15.04.2019 у справі №753/20482/17.

27. Крім того, частиною 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ та пунктом 8 Порядку №975 (у редакціях, чинних на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) передбачено, що у разі якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

28. Отже, встановлення військовослужбовцю (в тому числі і військовослужбовцю строкової служби) більшого відсотка втрати працездатності або встановлення йому групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, слугувало підставою для виникнення у такого військовослужбовця права на отримання відповідної допомоги, яка виплачувалась йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

29. Посилання відповідача в оспорюваному протоколі на норми абзацу 2 частини 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ та пункту 8 Порядку №975 в редакції, чинній з 01.01.2017, за змістом яких в разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється, були обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки дані норми не застосовуються до спірних правовідносин, як такі, що набрали чинності після встановлення позивачу ІІ групи інвалідності.

30. Також, за висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 22.08.2019 у справі №806/2180/18 та від 30.10.2019 у справі №806/815/16, в разі якщо інвалідність особі вперше встановлена до 01.01.2014, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулась після цієї дати, то відповідні обмеження дворічним строком до таких правовідносин не застосовується.

31. Таким чином, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення було правильно застосовано норми матеріального права та не допущено будь-яких порушень норм процесуального права і доводи касаційної скарги цього не спростовують.

32. При цьому, аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, не охоплюють висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині, тому з урахуванням вимог статті 341 КАС України, такі висновки під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень не перевіряються і їм не надається оцінка судом касаційної інстанції.

33. Відповідно до частини 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній з 01.01.2014), особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

34. На вказану норму посилався суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

35. Проте, зважаючи на предмет спору у цій справі, визначальним при вирішенні питання стосовно дотримання позивачем строку реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення останньому інвалідності ІІ групи. У справі, яка розглядається, суди встановили, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у 2017 році, в зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності з 01.01.2016. Тобто, строк, передбачений пунктом 8 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ позивачем було дотримано.

36. Таким чином, судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення неправильно застосовані норми матеріального права, а також допущені порушення норм процесуального права, що призвело до скасування судового рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

37. З огляду на наведене, касаційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 у справі №520/203/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - скасувати та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Тацій Л.В.

Чиркін С.М.