Справа № 511/2281/19
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2281/19

Номер провадження: 2-а/511/4/20

"31" січня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж . В .,

при секретарі Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Зінченко Євгенія Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №1753001 від 16.11.2019 року, складену старшим інспектором третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Зінченко Є.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, а справу закрити за відсутністю події правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 16.11.2019 року відносно нього інспектором Зінченко Є.В. було винесено постанову про вчинення ним адмінправопорушення в зв`язку з тим, що він 16.11.2019 року о 09 год. 09 хв в м. Київ на проспекті Перемоги, 115 а, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI ECLIPSE CROSS, д/н НОМЕР_1 , здійснив зупинку в забороненому місці, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Проте, вищевказані правила дорожнього руху він не порушував. 16.11.2019 року біля 09 год. 10 хв. керуючи автомобілем MITSUBISHI ECLIPSE CROSS д/н НОМЕР_1 за вище зазначеною адресою, він побачив, що бортовий комп`ютер автомобіля повідомляє на екрані про низький тиск у колесі. З метою уникнення небезпеки створення аварійної ситуації, він, дотримуючись правил дорожнього руху, здійснив вимушену зупинку на узбіччі проспекту, включивши аварійну світлову сигналізацію. Побачивши, що стан і тиск у колесі дозволяють продовжити рух, але під`їхала патрульна машина. Поліцейські повідомили, що він нібито порушив правила зупинки. На прохання надати докази цього, йому повідомили що все є на відео, але з відеозаписом ознайомитися не дали. Відповідно до ПДР України, передбачено можливість здійснення вимушеної зупинки в екстрених випадках.

Також вказав , що у місці, де він здійснював зупинку автомобіля жодних забороняючих знаків, попереджувальних знаків не було. Таким чином, оскільки він зробив вимушену зупинку, тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому вище зазначена постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.(а.с.1-7)

Крім цього просив врахувати, що інспектор поліції при складанні протоколу порушив його права, надані КУпАП, зокрема вимоги ст. 245, 268 КУпАП, постанову виніс без будь-яких доказів, без відео фіксації правопорушення.

Окрім того позивачем ОСОБА_1 27.01.2020 року були надані додаткові письмові пояснення, в яких він зазначив, що ним не отримано відзив на позов від відповідачів. 22.01.2020 року відзив надіслано йому на особисту поштову скриньку з електронної адреси Роздільнянського районного суду Одеської області. Відзив подано до неналежного суду, з порушенням вимог ст. 162 КАС України, а саме з порушенням строку його подання, клопотань про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву не заявлено та не вказано поважності причин пропуску такого строку.

Відповідачем було грубо порушено вимоги ст. 252 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, оскільки не відбулось повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та інспектор поліції перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги.

Відповідач поводив себе зверхньо, погрожував йому арештом, але відповідно до п. 17.2. наказу МВС від 27.03.2009 року № 111 «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби» у взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху працівнику поліції забороняється: звертатися на «ти»; використовувати погрозливі чи ображаючі жести; допускати при спілкуванні зневажливий тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, вирази або репліки, які ображають людську гідність, погрози; пред`являти безпідставні звинувачення.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено - Управління патрульної поліції у м. Києві.(а.с.26)

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Зінченко Є.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.(а.с.44)

В наданому суду відзиві на позов просили в задоволенні позову відмовити. Вважають, що дії інспектора були правомірними, так як 16.11.2019 року о 09 год 09 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по проспекті Перемоги, 15-А, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI ECLIPSE CROSS д/н НОМЕР_1 здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів: позначеною дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою 1.24 ПДР, чим порушив п. 17.1 ПДР, за яке ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративне відповідальність.

Внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В першу чергу правомірність дій інспектора вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського АА00378 VIDEO-1, де видно, що автомобіль позивача припарковано на смузі для маршрутних транспортних засобів. Також відеозапис VIDEO-2 зроблено за допомогою тієї самої камери поліцейського вбачається, що позивач озвучує Інспектору причину зупинки, а саме намір зайти до аптеки, спростовує доводи позивача проте, що він здійснив вимушену зупинку.

Вказані обставини свідчать про дотримання Інспектором процедури розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірне винесення оскаржуваної Постанови на місці вчинення правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так суд встановив наступні фактичні обставини справи.

16.11.2019 року відносно ОСОБА_1 старшим інспектором лейтенантом поліції третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Зінченком Є.В. було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1753001, про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови 16.11.2019 року о 09 год. 09 хв. в м. Київ, проспект Перемоги, 115 а, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MITSUBISHI ECLIPSE CROSS, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку, чим порушив п. 17.1 Правил дорожньої о руху України.

Позивач сам факт зупинки не оскаржував, однак стверджував, що зупинка в забороненому місці була вимушена.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема щодо порушень правил дорожнього руху, передбачені частинами першою, другою, третьою та п`ятою статті 122 цього Кодексу. Розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до положень ст. 258 КУпАП протоколи не складаються, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У такому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.1.1 Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 17.1 ПДР України, передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів" застосовується для позначення дороги, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знаку поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Дорожня розмітка 1.24 позначає смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів;

Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно п. 1.10 Постанови КМ України від 10.10.2001 року №1306 «Про правила дорожнього руху», вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Пунктом 9.9 вище вказаної Постанови, передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі; б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар; в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами; г) на механічному транспортному засобі, що буксирується; ґ) на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки; д) на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі; е) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 9.10 Постанови, встановлено, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Пункт 15.14 Постанови, передбачає що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює, контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначає, випадки коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби, до них також відносяться, якщо водій порушив ПДР.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами,

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими: матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 pоку, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 276 КУпАП, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Ст. 280 КУпАП, закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Положення Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ, надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити з наступних підстав.

Позивач в поданому позові стверджував, що діяв як учасник дорожнього руху в рамках встановлених правил дорожнього руху та здійснив саме вимушену зупинку, в зв`язку з виявленням технічної несправності автомобіля.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак в досліджуваній ситуації позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, за яких, на його думку, відбулось порушення його прав свобод чи інтересів, як особи яка керує транспортним засобом.

Із наданого суду відеозапису з нагрудних камер поліцейських судом достовірно встановлено, що дійсно мало місце зупинка транспортного засобу MITSUBISHI ECLIPSE CROSS, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в забороненому місці. Позивач, подаючи позов не заперечував той факт, що дійсно вчинив зупинку в забороненому місці на полосі руху маршрутних транспортних засобів.

Далі згідно запису інспектор з напарником підійшов до водія та проінформував водія про вчинене порушення ПДР.

Після чого інспектор повідомив позивачу про прийняте по справі рішення та виніс Постанову, надавши її порушнику на підпис.

Також відеозапис VIDEO-2 зроблено за допомогою тієї само камери поліцейського вбачається, що позивач озвучує Інспектору причину зупинки, а саме намір зайти до аптеки, спростовує доводи позивача проте, що він здійснив вимушену зупинку.

Наданий позивачем до позову в якості доказу фотознімок з бортового комп`ютера автомобіля, беззаперечно не підтверджує той факт, що саме 16.11.2019 року в обумовлений постанові час в одному із колес транспортного засобу був низький тиск.

Щодо правомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення, суд встановив наступне.

Положеннями ст. 222 КУпАП визначені справи, які розглядаються органи Національної поліції. Частина 2 ст. 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч.4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого ст. 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення в сфері

забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері

забезпечення безпеки дорожнього руху згідно переліку , а також за ч.1,2,3 ст.122 КУПАП.

Згідно з пунктом 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні

правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення

адміністративного правопорушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного

адміністративного суду в своїй постанові від 16.08.2019 року у справі № 524/3206/16-а.

Щодо доводів Позивача про порушення вимог ст. 268 КУпАП, то суд зазначає, що ст. 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в ній визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП. Позивач ознайомився із даною постановою та поставив свій підпис у ній без будь-яких заперечень саме на час складання документу.

Тому суд вважає, що Інспектор Зінченко Є.В. в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги позивачем на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, а також забезпечив позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи.

Відтак суд зазначає, що вимоги даного знаку були обов`язковими для дотримання його вимог усіма учасниками дорожнього руху і в тому числі для водія ОСОБА_1 , останній порушив вимоги п. 17.1 ПДР та вимоги знаків 5.8 та 5.11, коли здійснив зупинку на полосі руху маршрутних транспортних засобів, його дії містять склад адмінправопорушення, передбаченого ст.122 ч.3 КУпАП, а тому дії інспектора поліції по складанню оскаржуваної постанови були правомірними в даній ситуації, а винесена постанова є законною.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає аргументи позивача непереконливими, а позовні вимоги не доведеними, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 241, 243-246, 250, 257, 251, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого інспектора третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Зінченко Євгенія Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя Ж. В. Теренчук