Справа № 240/9597/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/9597/19
категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов у письмове провадження по даній справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що Головним управління ДФС у Житомирській області було проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер", за результатами якої складено акт від 19.03.2019 №277/06-30-12-02-26/26 "Про результати камеральної перевірки ТОВ "Котлозавод "Крігер" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за січень 2019 року".
Висновком акту перевірки встановлено наступні порушення, допущені ТОВ "Котлозавод "Крігер":
- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України: ТОВ "Котлозавод "Крігер" завищено суму податкового кредиту за січень 2019 року в розмірі 533 грн;
- п.200.4 в ст.200 Податкового кодексу України: ТОВ "Котлозавод "Крігер" завищено від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за січень 2019 року (д.2 декларації) в сумі 278141 грн.
09.04.2019 Головним управління ДФС у Житомирській області розглянуто заперечення товариства на акт перевірки від 19.03.2019 №277/06-30-12-02-26/26 та викладено висновок акту в наступній редакції: "На порушення п.198.6 ст.198, п.200.4 в ст.200 Податкового кодексу України ТОВ "Котлозавод "Крігер" завищено податковий кредит по декларації за січень 2019 року в сумі 533 грн та завищено від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) в сумі 4699 грн.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Як вбачається із акту перевірки, порушення п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України виникло за рахунок того, що ТОВ "Котлозавод "Крігер" сформувало податковий кредит в сумі 533 грн на підставі податкової накладної контрагента ТОВ "СМАРТ ОІЛ ГРУП" № 113 від 23.01.2019, номенклатура товару - СОЖ Lactuca LT3000 Total, яка в порушення п.4 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, не заповнена державною мовою. Відтак ця податкова накладна не є дійсною, а суму в розмірі 533 грн неправомірно віднесено до складу податкового кредиту.
Суд не погоджується із таким висновком контролюючого органу з огляду на таке.
Згідно із пунктом 198.1 цієї статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пунктом 198.6 цієї статті зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно п.201.1 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;
й) індивідуальний податковий номер.
Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.201.2 Податкового кодексу України).
За пунктом 201.10 зазначеної статті податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно пункту 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307, податкова накладна заповнюється державною мовою. Усі графи податкової накладної, що мають вартісні показники, заповнюються в гривнях з копійками. Реквізити заголовної частини податкової накладної, які містять цифрові значення (дата складання, порядковий номер, номер філії (структурного підрозділу), не повинні містити жодних інших знаків та символів.
Водночас, зазначення номенклатури товару частково на російській (абревіатура "СОЖ" означає "смазочно - охлаждающаяжидкость") та назви на англійській мовах не впливає на ідентифікацію операції, її зміст, період, сторін та суми податкових зобов`язань.
При цьому, ні нормами Податкового кодексу України, ні нормами Порядку заповнення податкової накладної № 1307, прямо не передбачено, що формування податкового кредиту залежить від мови складання податкової накладної та заповнення всіх граф податкової накладної українською мовою.
Отже, зазначене не може призвести до невизнання права товариства на податковий кредит по такій податковій накладній.
Крім того, податкова накладна № 113 від 23.01.2019 зареєстрована в ЄРПН, тобто у контролюючого органу під час прийняття такої накладної до реєстрації не виникало сумнівів у достовірності зазначених у ній даних щодо господарської операції, її змісту, періоду, сторін та суми податкових зобов`язань. Відтак ця накладна є дійсною і такою, що дає право на формування податкового кредиту позивачем на суму ПДВ 533,334 грн.
Порушення товариством п.200.4 в ст.200 Податкового кодексу України в частині завищення від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) в сумі 4166грн за січень 2019 року, виникло за рахунок наступного.
Суд не погоджується із таким висновком контролюючого органу з огляду на таке.
Як вбачається із додатку 2 до декларації з ПДВ за січень 2019 року, в ньому, в тому числі зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації), за липень 2018 року в сумі 481165,79 грн.
У відповідності до п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Згідно п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
У разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (п.200.15).
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Зазначена норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.
Пунктом 50.2 статті 50 ПК України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.
Тобто цією нормою обмежено право на подачу уточнюючих розрахунків до поданих раніше податкових декларацій лише під час проведення документальних планових та позапланових перевірок, як наслідок, у випадках отримання акта камеральної перевірки платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу).
Підсумовуючи наведене, право позивача на подачу уточнюючих розрахунків до узгодження суми бюджетного відшкодування до набрання законної сили рішенням суду (п.200.15), суд дійшов висновку про відсутність порушення позивачем п.200.4 в ст.200 Податкового кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням вказаного, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку із вказаним, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області сплачений судовий збір в сумі 1921 грн.
Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області судовий збір в сумі 1921 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова