Справа № 560/3377/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3377/19
УХВАЛА
іменем України

29 січня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши позовну заяву Головного управління Національної гвардії України до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Хмельницької міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Головне управління Національної гвардії України звернулося до суду з позов до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , Відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Хмельницької міської ради, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд скасувати рішення № 1 від 21.11.2018 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 здійснене від імені Національної гвардії України, як таке що вчинене з перевищенням наданих йому повноважень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, рішенням житлово-побутової комісії ГУ Національної гвардії України ОСОБА_1 виділено житло на усіх членів сім`ї, за адресою АДРЕСА_1 , про що повідомлено житлово-побутову комісію в/ч 3053. Т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 21.11.2018 прийнято рішення №1 про передачу вказаної квартири у спільну часткову власність громадянину ОСОБА_1 . В подальшому, на підставі зазначеного рішення, державним реєстратором в Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано, як власника зазначеної квартири, ОСОБА_1 та Національною гвардією України видано свідоцтво про право власності на дану квартиру.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним, оскільки жодним нормативним актом не передбачено повноваження командира частини приймати рішення щодо відчуження з державної власності військового майна у приватну, тому звернувся до суду.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до пункту 10 Положення про головний орган військового управління Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 28.03.2014 №346/2014 встановлено, що командувач Національної гвардії України у межах повноважень видає накази, директиви, розпорядження та доручення, організовує і контролює їх виконання. Командувач Національної гвардії України має право скасовувати повністю чи в окремій частині накази командирів (начальників) територіальних управлінь НГУ, з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ, що суперечать актам законодавства України, а також наказам, директивам, розпорядженням та дорученням командувача Національної гвардії України.

Наведена норма Положення №346/2014 надає командувачу Національної гвардії України дискреційне (самостійне) право на вирішення кола питань в межах закону. Тобто, дискреційні повноваження дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення.

За матеріалами справи судом встановлено, що фактичною підставою звернення позивача до суду стали протиправні, на думку позивача, дії т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 щодо видачі рішення №1 від 21.11.2018, на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . за ОСОБА_1 , при цьому позивач зазначає, що командир частини не наділений повноваженнями щодо відчуження з державної власності у приватну військового майна.

Зазначене свідчить про те, що позивач оскаржуючи рішення т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 щодо видачі рішення №1 від 21.11.2018, фактично має на меті захист майнового права на об`єкт - квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того суд зазначає, що вирішення даного спору стосуватиметься не тільки майнових прав позивача, а і набутих речових прав третьої особи - ОСОБА_1 .

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі №826/6337/16 приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частини 5, частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі встановлених обставин, вищевикладених положень законодавства та висновків Великої Палати Верховного Суду, враховуючи, що вирішення даного спору стосується майнових прав третьої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки заявлені в рамках даного позову вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Натомість дані вимоги позивача підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

З врахуванням вимог частини 1 статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Закрити провадження у справі №560/3377/19 за позовом Головного управління Національної гвардії України до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , Відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Хмельницької міської ради.

Роз`яснити учасникам судового розгляду, що цей спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький