Справа № 488/2178/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 488/2178/19

Категорія: 109010000 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Я.А.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 14.11.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі - УДАБК ММР) про скасування постанови про адміністративне правопорушення №20 від 07 травня 2019 року, винесену в.о. начальника управління, першим заступником начальника управління державного архітектурно - будівельного контролю Миколаївської міської ради Савчуком О.С. (далі - в.о. начальника УДАБК ММР Савчук О.С.) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 96 КУпАП та накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 950 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що постановою в.о. начальника УДАБК ММР Савчук О.С. №20 від 07 травня 2019 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (далі - Порядок №491), ч.8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ч.8 ст. 96 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 5 950 грн.

Зазначає, що вказану постанову він отримав поштою лише 13 травня 2019 року, вважає її незаконною та такою, що була винесена із порушенням діючого законодавства через те, що він не скоював адміністративного правопорушення. Про винесення постанови та про розгляд адміністративної справи не повідомлений, чим був позбавлений можливості захистити свої права та інтереси (ст.ст. 254, 256 КУпАП), а також не був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 22 квітня 2019 року, який зазначений в оскаржуваній постанові, йому не роз`яснювались права та обов`язки, що визначені у ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю його підпису в оскаржуваній постанові.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог діючого законодавства.

Справу розглянуто за правилам встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАБК ММР про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07 травня 2019 року №20, винесену в.о. начальника УДБК ММР Савчук О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 96 КУпАП.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі УДАБК ММР ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що позивачем було проведено реконструкцію з прибудовою без отримання належних документів, які дають право виконувати дані будівельні роботи. УДАБК ММР діяв виключно в межах повноважень та в порядку встановленому чинним законодавством, було вжито заходи щодо притягнення до відповідальності позивача у сфері містобудівної діяльності.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УДАБК ММР, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

07 березня 2019 року на адресу УДАБК ММР надійшло звернення ОСОБА_3 від 07 березня 2019 року за №816/22.01-13 щодо самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

05 квітня 2019 року на підставі наказу УДАБК ММР від 05 квітня 2019 року №89 та вищезазначеного звернення ОСОБА_3 було видано направлення №57 на проведення позапланової перевірки на об`єкті: "Реконструкція житлового будинку шляхом будівництва прибудови за адресою: АДРЕСА_1 .

22 квітня 2019 року начальником відділу інспекційної роботи УДАБК ММР Демидовим Л.В. був складений акт №41/2019 та виявлено порушення п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме, будівельні роботи виконано без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт та об`єкт експлуатується без прийняття в експлуатацію.

22 квітня 2019 року начальником відділу інспекційної роботи УДАБК ММР, Демидовим Л.В. стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом порушення п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідальність за яке передбачено ч.8 ст. 96 КУпАП та було винесено припис №20 про усунення порушення вимог законодавства шляхом оформлення відповідних документів.

Копії акту, протоколу про адміністративне правопорушення та припису від 22 квітня 2019 року було направлено поштою на адресу позивача.

З протоколу вбачається, що розгляд справи про порушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 14:00 год. 07 травня 2019 року у приміщенні УДАБК ММР.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення №20 від 07 травня 2019 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 5 950 грн.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивачем без отримання документів, які дають право виконувати будівельні роботу здійснено реконструкцію з прибудовою.

10 травня 2019 року оскаржувана постанова була надіслана поштою на адресу позивача.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова була винесена без встановлення доказів вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.8 ст. 96 КУпАП, оскільки позивач не був присутній при складанні протоколу та взагалі не був обізнаний про проведення перевірки.

Жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо обставин винесення оскаржуваної постанови, відповідачем суду не представлено, а тому судом першої інстанції розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 96 КУпАП, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст. 13 Закону України "Про архітектурну діяльність", п.п.2, 7, 9, 11, абз.1 п.13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 8 ст. 96 КУпАП встановлено, що експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Аналогічна правова норма міститься в п.12 Порядку №461.

Отже, всі закінчені об`єкти будівництва відповідно до діючого законодавства повинні бути прийняті в експлуатацію.

Відповідно ст. 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" до уповноважених органів містобудування та архітектури належать: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". З питань делегованих повноважень, передбачених пп. "б" ч.1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою від 23 травня 2011 року № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва

Відповідно до п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п.11 Порядку №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом, видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що під час проведення позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки та у разі виявлення порушення, складає протокол про правопорушення за формою, а у разі виявлення порушення, яке може бути усунуто, видається припис про усунення порушень.

Положеннями п.13 Порядку №553 встановлено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки

Тобто, вищезазначеними нормами діючого законодавства визначено права суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки та подавати пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Судова колегія критично відноситься до посилання апелянта про те, що УДАБК ММР діяло виключно в межах повноважень та в порядку встановленому чинним законодавством, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час позапланової перевірки відповідно до якої було складено акт №41/2019, припис №20 та протокол від 22 квітня 2019 року у графах про отримання примірнику містять відмітку "відмовився".

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відмова від підпису вищезазначених документів не є доказом присутності позивача під час позапланової перевірки позивача. Крім того, присутність позивача під час перевірки не підтверджується матеріалами справи та іншими допустимими доказами.

Враховуючи наведене, судова колегія доходить висновку про відсутність суб`єкта містобудування, а саме ОСОБА_1 або його представника, під час здійснення позапланової перевірки, відповідно до якої було складено вищезазначені документи від 22 квітня 2019 року.

Таким чином, були порушені права позивача бути присутнім під час позапланової перевірки, отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки та подавати пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що матеріали справи не містять будь-яких інших підтверджень порушення містобудівної діяльності крім акта перевірки, який було складено без участі позивача.

Отже, судова колегія доходить висновку, що даний акт №41/2019 від 22 квітня 2019 року є неналежним доказом правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а інших доказів які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Таким чином, відповідач, приймаючи постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не мав для цього достатніх правових підстав.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова по справі про адміністративні правопорушення №20 від 07 травня 2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 28 січня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.