Справа № 400/3727/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 р. справа № 400/3727/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у спрощеному позовному провадженні із повідомленням учасників справи, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой", вул. Мала Морська, 108, оф. 200 (вул. Морехідна, 1 В/3, оф. 208), м. Миколаїв, 54002

до відповідачів1) Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 2) Державної податкової служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053

провизнання протиправним та скасування рішення від 16.10.2019 р. № 1308335/33368160 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 06.09.2019 р. № 17 за датою її подання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" (надалі позивач, ТОВ "Приватмашстрой") звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі відповідач 1, управління) та Державної податкової служби України (надалі відповідач 2, ДПС України) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 16.10.2019 року № 1308335/33368160 прийняте Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 06.09.2019 року № 17 за датою її фактичного подання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі-Комісія), прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій за податковою накладною.

У відзиві на позовну заяву, який підписаний представником уповноваженим представляти інтереси двох відповідачів, вказано що рішення є законним, та під час його прийняття відповідачі діяли в спосіб та в межах передбачених законодавством, отже в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити (а. с. 122-127).

Ухвалою суду від 14.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи (а. с. 2-3).

28.11.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а. с. 111).

05.12.2019 року представником позивача до суду надано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 112-121).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

ТОВ "Приватмашстрой" зареєстроване, як юридична особа 23.02.2005 року та є платником податку на додану вартість. Основним видом діяльності позивача є: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

10.07.2019 року між позивачем та ТОВ "ЗАПОРІЖМЛИН" було укладено договір поставки зерна № 0619з, яким позивач повинен зобов`язаний передати у власність ТОВ "ЗАПОРІЖМЛИН", а останній прийняти у власність та оплатити зерно пшениці

06.09.2019 року між позивачем та ТОВ "ЗАПОРІЖМЛИН" підписано специфікацію № 8 до договору поставки зерна № 0619з від 10.07.2019 року.

06.09.2019 року позивач на адресу ТОВ "ЗАПОРІЖМЛИН" виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000628 на суму 354 543,90 грн. з податком на додану вартість.

На виконання умов договору, 06.09.2019 року позивач поставив ТОВ "ЗАПОРІЖМЛИН" пшеницю 2-го класу, в кількості 76,246 т. на загальну суму 354 543,90 грн., в тому числі 59 090,65 грн. ПДВ , що підтверджується видатковою накладною № РН-0000611 від 06.09.2019 року.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України (надалі ПК України), позивачем складено податкову накладну №17 від 06.09.2019 року на суму 354 543,90 грн., в тому числі 59 090,65 грн. ПДВ та направлено позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН).

24.09.2019 року відповідачем направлено позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі квитанція), в результаті обробки якої зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України, ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

У зв`язку з тим, що податкова накладна не зареєстрована та відповідно до п. 4.2 договору, ТОВ "ЗАПОРІЖМЛИН" частково оплатило товару, що підтверджується банківською випискою за 12.09.2019 року.

07.10.2019 року позивачем надіслано відповідачу 1 повідомлення щодо подання документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена. Зокрема надсилались: копія штатного розпису, копія договору оренди приміщення (під склад) № 1 від 02.07.2018 року, копія акту № 00000008 від 31.08.2019 року, копія рахунку № 37 від 16.07.2018 року, копія платіжного доручення № 90 від 16.07.2018 року, копія договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 01.03.2017 року з актом приймання-передачі від 15.03.2017 року, копія акту надання послуг № НІК00001280 від 31.08.2019 року, копію рахунку на оплату від 01.09.2019 року, копія платіжного доручення № 471 від 03.09.2019 року, копії журналів ордерів по рахунку 631 за 06.09.19-09.08.19 року та №361 за 03.09.19-09.09.2019 року, копія договору купівлі-продажу №22071 від 22.07.2019 року, копія рахунку на оплату № 17 від 03.09.2019 року, копія видаткової накладної № 17 від 03.09.2019 року, копія платіжного доручення № 476 від 05.09.2019 року, № 481 від 09.09.2019 року, № 568 від 05.09.2019 року, № 478 від 06.09.2019 року.

Однак, Комісією прийнято рішення від 16.10.2019 року № 1308335/33368160, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 17 від 06.09.2019 року у ЄРПН з причин ненадання позивачам копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а. с. 20-21).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (надалі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація розрахунку коригування була зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Так, згідно з пп. 1.6. п. 1. Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 07.08.2019 року № 1962/99-99-29-01-014, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті1 6та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Втім, встановити із наявної в матеріалах справи копії квитанції, які саме із перелічених критеріїв пп. 1.6. п.1. "Критеріїв ризиковості платника податку" стосуються позивача, не можливо.

Під час розгляду справи відповідачами не надано жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

21.02.2018 року постановою Кабінету Міністрів України № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пунктів 14-16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. (п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних)

З наведеного слідує, що виключного переліку документів, що надаються на підтвердження господарської операції не встановлено.

Позивач на підтвердження реальності господарської операції з ТОВ "ЗАПОРІЖМЛИН»"07.10.2019 надав письмові пояснення та копії первинних документів.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункти 18 та 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку).

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітке обґрунтування для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як зазначено вище, оскаржуване рішення вмотивовано неподанням позивачем копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, але будь-яких підкреслень для конкретизації, які саме документи із вказаного переліку платником податків не надано оскаржуване рішення не містить, у пункті "Додаткова інформація" також нічого не зазначено.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що контролюючий орган, обмежився лише загальним формулюванням наданих позивачем документів, не зазначивши конкретно, які саме документи не надано позивачем.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі № 822/1817/18 (провадження № К/9901/62472/18), а тому суд, у відповідності до вимог частини 5 статті 242 КАС України, враховує такий при вирішенні даної справи.

В свою чергу, позивачем при направленні пояснень долучено розрахункові документи та банківські виписки.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації вказаної податкової накладної.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 581 від 22.10.2019 р. в розмірі 1921,00 грн. (а. с. 4) та платіжним дорученням № 540 від 06.11.2019 р. в розмірі 1921,00 грн. (а. с. 101), з урахування задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в повному обсязі.

Щодо відшкодування понесених підприємством витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно акту № 1 від 03.12.2019 здачі-прийняття наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 76 від 18.10.2019 року, загальна вартість послуг адвоката Глушаниці А.Л. за надання послуг за договором у справі № 400/3727/19 складає 3000,00 грн.

Описом робіт по справі підтверджується виконання адвокатом Глушаницею А.Л. послуг за вказаним договором у сумі 3000,00 грн., з яких: складання позовної заяви (3.5 год.); клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача (0.20 год.); клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Також згідно платіжного доручення № 569 від 22.11.2019 року позивачем сплачено на користь адвоката Глушаниці А.Л. 3000,00 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши аргументи заявника, суд вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони, та вважає достатнім і співмірним для компенсації розмір витрат правничої допомоги за послугу "складання та організація подання позову" в сумі 1000,00 грн.

При цьому суд враховує, що надання вказаної у акті послуги для представника позивача носить шаблонний характер, так як останній неодноразово звертався до суду із аналогічними позовами, у зв`язку із чим встановлений судом розмір є адекватним та пропорційним до обсягу наданих послуг в конкретній справі.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" (вул. Мала Морська, буд. 108, оф. 200, м. Миколаїв, 54002, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), Державної податкової служби України (Львівська площа 8, м. Київ, 04053, ), задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) 16.10.2019 року № 1308335/33368160 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 06.09.2019 року.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 17 від 06.09.2019 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" (вул. Мала Морська, буд. 108, оф. 200, м. Миколаїв, 54002, ) судовий збір в сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн. (п`ятсот гривень).

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" (вул. Мала Морська, буд. 108, оф. 200, м. Миколаїв, 54002, ) судовий збір в сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн. (п`ятсот гривень).

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз