Справа № 300/2405/19
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2020 р. справа № 300/2405/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (надалі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку в 2016 році; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової компенсації за невикористану відпустку в 2016 році в сумі 15591,02 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 06.11.2015 по 03.07.2019 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області. На підставі наказу № від 03.07.2019 № 208 о/с позивача звільнено з поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національної поліції» (через хворобу). Станом на день звільнення в ОСОБА_1 залишались невикористані 38 календарних днів щорічної основної відпустки за 2016 рік, за які відповідач під час звільнення невиплатив грошову компенсацію. 08.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з заявою, в якій просив виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної відпустки за 2016 рік. Листом № 3-А/108/01/29-2019 від 19.11.2019 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 8 розділу ІІІ наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчльних закладів МВС із специфічними умовами навчання» компенсація виплачується лише за невикористану в році звільнення відпустку. Позивач зазначив, що на час його звільнення розмір середньоденного грошового забезпечення становив 410,29 грн., а тому компенсація за 38 днів відпустки становить 15591,02 грн. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку в 2016 році, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 16.12.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.

Ухвалою від 30.12.2019 Івано-Франківський окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.01.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 13.01.2020 № 26/17 на позовну заяву, в якому представник відповідач заперечує проти задоволення позову. У відзиві представник відповідача зазначив, що згідно з пунктом 8 розділу ІІІ наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції. При звільненні ОСОБА_1 виплачено компенсацію за невикористану в році звільнення відпустку в сумі 8317,60 грн. Таким чином, відсутні правові підстави для виплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку за 2016 рік. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити (а.с.33-34).

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з 05.11.2004 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України. З 06.11.2015 по 03.07.2019 позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.8).

На підставі наказу від 03.07.2019 № 208 о/с майора поліції ОСОБА_1 ., начальника ізолятора тимчасового тримання № 2 Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, звільнено з поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національної поліції» (через хворобу) з 09.07.2019, з виплатою грошової компенсації за 20 діб невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році (а.с.14).

08.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з заявою, в якій просив виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної відпустки за 2016 рік (а.см.10).

19.11.2019 листом № 3-А/108/01/29-2019 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 8 розділу ІІІ наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» компенсація виплачується лише за невикористану в році звільнення відпустку. При звільненні згідно з наказом № 208 о/с від 03.07.2019 ОСОБА_1 виплачено компенсацію за невикористану в році звільнення відпустку в сумі 8317,60 грн. Таким чином, відсутні правові підстави для виплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку за 2016 рік (а.с.11).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку в 2016 році, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просить зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової компенсації за невикористану відпустку в 2016 році в сумі 15591,02 грн.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Правове регулювання служби в поліції регламентується статтею 60 Закону № 580-VIII, згідно якої проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 77 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 77 Закону № 580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Як встановлено судом вище, на підставі наказу від 03.07.2019 № 208 о/с майора поліції Михайлюка А.Т., начальника ізолятора тимчасового тримання № 2 Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, звільнено з поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національної поліції» (через хворобу) з 09.07.2019, з виплатою грошової компенсації за 20 діб невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році (а.с.14).

Відповідно до частини 1 статті 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 92 Закону № 580-VIII поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частиною 1 статті 93 Закону № 580-VIII встановлено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Відповідно до частини 2 статті 93 Закону № 580-VIII тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

Згідно з частинами 3-11 статті 93 Закону № 580-VIII за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році.

Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб.

Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799.

Так, пунктом 8 розділу ІІІ вищевказаного Порядку за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні чергової відпустки.

Таким чином, Законом № 580-VIII не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарного році. В наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

З огляду на те, що нормами Закону України «Про Національну поліцію» та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, не врегульовано питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, а тому при вирішенні цієї справи підлягають застосуванню приписи Кодексу законів про працю України та Закону України «Про відпустки».

Так, державні гарантії права на відпустки встановлює Закон України "Про відпустки", визначає умови, який визначає тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відпустки", державні гарантії та відносини, пов`язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 83 Кодексу законів про працю України.

З огляду на вищевказані положення, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що грошова компенсація при звільненні поліцейського виплачується лише за невикористану в році звільнення відпустку, оскільки відпустка за попередні роки зберігається за особою.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 23.10.2019 в справі № 826/8185/18.

Відповідно до тлумачення Європейського суду з прав людини, викладеній в рішенні 04 грудня 1974 у справі "Yvonne van Duyn v Home Office", принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки. Таке застосування згаданих положень в спірних правовідносинах відповідатиме забезпечуватиме правову визначеність як складову принципу верховенства права та гарантовані статтями 43, 45 Конституції України трудові права особи, і як наслідок, право особи на компенсацію Державою невикористаного права на відпустку без будь-яких обмежень як складову гарантованого статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на "мирне володіння майном".

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем не доведено суду законності обмеження такого права і відповідності його верховенству права.

В даному випадку, згідно змісту наказу від 03.07.2019 № 208 о/с ОСОБА_1 звільнено з поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національної поліції» (через хворобу) з 09.07.2019, з виплатою грошової компенсації за 20 діб невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році (а.с.14).

Факт виплати відповідачем грошової компенсації позивачу в сумі 8317,60 грн. за невикористані 20 днів відпустки підтверджується листом № 3-А/108/01/29-2019 від 19.11.2019 (а.с.11) та довідкою № 27 від 11.01.2020 (а.с.36).

В той же час, відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 15.11.2019 № 527 ОСОБА_1 не використав основну відпустку за 2016 рік в кількості 38 діб (а.с.12).

Жодних даних про виплату позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні відпустки за 2016 рік ні наказ від 03.07.2019 № 208 о/с, ні довідка № 27 від 11.01.2020, не містить.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 05.12.2019 № 1051 про розрахунок середньомісячного і середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.05.2019 по 30.06.2019, розмір середньоденного грошового забезпечення, яке має бути враховано при обчисленні середньомісячного грошового забезпечення, становить 410,29 грн. (а.с.13).

Таким чином, розмір грошової компенсації Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за 38 днів щорічної відпустки позивача за 2016 рік становить 15591,02 грн. (410,29 х 38 = 15591,02 грн.).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області належить задовольнити повністю: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2016 рік; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2016 рік в розмірі 15591,02 грн.

Щодо зазначення позивачем у позовній заяві вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду встановлювати такий вид судового контролю за виконанням рішення суду.

З огляду на вказане, а також враховуючи те, що позивач не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем у відновленні порушеного права ОСОБА_1 , на переконання суду, відсутні підстави для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в цій адміністративній справі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 10.07.2018, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с.9).

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

З огляду на те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів понесення сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2016 рік.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код - 40108798, вулиця Академіка Сахарова, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2016 рік в розмірі 15591 гривень 02 коп.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код - 40108798, вулиця Академіка Сахарова, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.