Справа № 240/11781/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області у якому просив:
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.
До суду 11 грудня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та вказує, що позивачу відмовлено правомірно у передачі земельної ділянки в оренду, оскільки відповідно до класифікації цільових призначень земель, землі з цільовим призначенням "для сінокосіння" відносяться до земель водного фонду, а в комунальну власність селищної ради дана ділянка передавалась без встановлення їй цільового призначення "для сінокосіння".
Відділом документального забезпечення суду 11.12.2019 зареєстровано заяву відповідача про долучення до матеріалів справи документів.
До суду 17.12.2019 надійшов уточнений відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 02.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.
Відділом документального забезпечення суду 03.01.2020 зареєстровано уточнену позовна заява.
До суду 21 січня 2020 року надійшла заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду.
До суду 27.01.2020 надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи документів.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Рішенням Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 21 серпня 2019 року №1146 "Про розгляд заяв громадянина ОСОБА_1 ." відмовлено громадянину ОСОБА_1 у передачі в користування на умовах договору оренди землі, для сінокосіння земельної ділянки в зв`язку з наступними підставами:

- відповідно до класифікації цільових призначень земель, землі з цільовим призначенням «для сінокосіння» відносяться до земель водного фонду;

- вказана земельна ділянка передавалась до комунальної власності селищної ради як землі сільськогосподарського призначення без встановлення їй цільового призначення «для сінокосіння» (а.с.8).

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується та не заперечується сторонами, що земельна ділянка за кадастровим номером :06:000:8101 площею 63,0866 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Згідно ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, у тому числі і громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», затвердженого Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 №548 (далі - Класифікація), Розділ ІІ "Класифікація видів цільового призначення земель" визначено:

Секція A "Землі сільськогосподарського призначення" підрозділи:

Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Для ведення фермерського господарства

Для ведення особистого селянського господарства

Для ведення підсобного сільського господарства

Для індивідуального садівництва

Для колективного садівництва

Для городництва

Для сінокосіння і випасання худоби

Для дослідних і навчальних цілей

Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства

Для надання послуг у сільському господарстві

Для розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції

Для іншого сільськогосподарського призначення

Для цілей підрозділів 01.01-01.13 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

Секція I "Землі водного фонду" підрозділи: 10.06 Для сінокосіння.

Частинами 2 та 3 ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Статтею 123 ЗК України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Приписами ч. 2 ст. 123 ЗК України встановлено, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Отже, законодавством визначено, що обов"язковою умовою для отримання громадянами в оренду земельної ділянки зі зміною її цільового призначення - подання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У матеріалах адміністративної справи міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якої земельна ділянка за кадастровим номером :06:000:8101 є зареєстрованою.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується та позивачем не заперечується, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання в оренду для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером :06:000:8101.

Суд зазначає, що земельні ділянки з цільовим призначенням "Для сінокосіння", як просить позивач у заяві від 05.08.2019, згідно Класифікації, відноситься до земель водного фонду.

Частиною 4 ст. 59 ЗК України визначено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Однак, земельна ділянка за кадастровим номером :06:000:8101, яку позивач просить надати в оренду, є сформованою, та відноситься до земель сільськогосподарського призначення, а не до земель водного фонду.

Доказів зміни цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :06:000:8101, чи подання позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення, до суду не надано.

Як вказує позивач у позовній заяві та підтверджується доданими до неї документами, ОСОБА_1 не подавав відповідачу документи для участі у земельних торгах, а звернувся із заявою про отримання в оренду земельної ділянки, однак доказів звернення до відповідача у порядку ст. 123 ЗК України, матеріали адміністративної справи не містять.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 05.08.2019 про передачу в оренду земельної ділянки для сінокосіння, із посиланням на те, що землі з цільовим призначенням «для сінокосіння» відносяться до земель водного фонду, а вказана у заяві земельна ділянка передавалась до комунальної власності селищної ради як землі сільськогосподарського призначення без встановлення їй цільового призначення «для сінокосіння», - відповідач діяв правомірно, оскільки передача в оренду громадянам земельних ділянок зі зміною їх цільового призначення здійснюється в порядку, визначеному ст. 123 ЗК України, а доказів звернення позивач із таким клопотанням до відповідача, до суду не надано. Відповідачем розглядалась заява Головієнка від 05.08.2019 про передачу земельної ділянки для сінокосіння терміном на 49 років за кадастровим номером :06:000:8101.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а рішення тридцять п`ятої сесії сьомого скликання Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 21 серпня 2019 року №1146 в частині відмови ОСОБА_1 у передачу в користування на умовах договору оренди для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером :06:000:8101, - правомірним.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук