Справа № 200/14197/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення адміністративного позову без руху

29 січня 2020 р. Справа №200/14197/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому провадженні матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Меламеда Вадима Борисовича - звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому містяться вимоги про: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не поновлення пенсії позивачки; визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії позивачці, викладене в листі відповідача від 30 вересня 2019 року; зобов`язання відповідача вчинити певні дії провести поновлення виплат пенсії позивачці з 7 жовтня 2009 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 9 січня 2020 року о 16-45 год (а.с. 1-2).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 9 січня 2020 року підготовче засідання відкладено на 12-00 год 29 січня 2020 року (а.с. 143).

В підготовче засідання 29 січня 2020 року представники сторін не з`явились, про дату, місце та час проведення підготовчого засідання повідомлялись судом належним чином.

В матеріалах справи містяться клопотання від представника позивача та від відповідача про проведення підготовчого засідання без участі представників сторін (а.с. 147-154).

Згідно ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведені приписи, беручи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, суд вважає за можливе провести підготовче провадження за відсутності сторін.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, остання підписана та подана до суду адвокатом Меламедом В.Б., яким на підтвердження повноважень на підписання цієї позовної заяви додано до позову: копію документа № 524/2018, відповідно до якого нотаріус, Вадим Меламед, підтверджує, що перед ним в його офісі (Держава Ізраїль, Рішон Ле-Ціон, вул. Ротшильд, 53) постала Прохожаєва Інна Петрівна, особа якої посвідчена посвідченням особи № 321190019 від 22 березня 2006 року органом МВС в м. Холон і підписала за своєю доброю волею документ, що додається до даного посвідчення, і позначений літерою А, в підтвердження зазначеного нотаріус засвідчує підпис вказаної особи і завіряє своїм підписом та печаткою (а.с. 26), також надано копію документа апостилю, проставленого на окремому аркуші, переклад якого засвідчений підписом та печаткою нотаріуса Меламед Вадима, в якому зазначено, що документ підписаний нотаріусом Вадимом Меламед та скріплений печаткою цього нотаріуса в мировому суді міста Рішон Ле-Ціона 12 листопада 2018 року особою, призначеною для цього Міністром Юстиції у відповідності до Закону про нотаріусів 1976 року (особа не зазначена), порядковий номер 76705/14, пачатка «Мировой суд у м. Рішон Ле-Ціоні» (а.с. 27).

Будь-якого іншого документу на підтвердження повноважень представника позивача на представництво Прохожаєвої І.П. (в тому числі на підтвердження повноважень представника на підписання позовної заяви від імені Прохожаєвлї І.П.) до позову не додано.

Згідно ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 55 КАС України сторона […] може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів.

Довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом одного з документів, зазначених у ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в тому числі оригіналом довіреності, виданої на ведення справи в суді на підставі відповідного договору .

Суд зазначає, що можливості посвідчення відповідності оригіналу копії довіреності самостійно адвокатом положеннями КАС України і Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що повноваження адвоката щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі (та як наслідок - відображатись у довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі № 202/5348/18.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Для вчинення будь-яких нотаріальних дій, у тому числі, і для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном, повинні прийматися нотаріусами за умови їх легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Легалізація документів та/або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» та вступила в силу в Україні в 2003 році.

Згідно із ст. 1 Гаазької конвенції ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Отже, у силу приписів пункту «d» ч. 2 ст. 1 Гаазької конвенції довіреність, видана особою приватного права, є офіційним документом та на неї поширюються вимоги цієї конвенції.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до ст. 4 Конвенції передбачений в ч. 1 ст. 3 цієї Конвенції апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Таким чином, для цілей прийняття документа, складеного в Державі Ізраїль та звільнення його від процедури консульської легалізації, цей документ повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Пунктом 13 Правил проставлення апостилю на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених Наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 5 грудня 2003 року № 237/803/151/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за № 1151/8472, апостиль проставляється у формі відбитка штампа, візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, або візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою інформаційної системи. Розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостилю не дозволяється.

З доданої до позовної заяви копії апостилю, проставленому на окремому аркуші, а також з копії документу про засвідчення підпису позивача (а.с. 26-27), неможливо ідентифікувати документ, який був підписаний ОСОБА_1 і на якому цей апостиль був проставлений (до якого він додавався).

Отже, з наданих документів неможливо встановити наявність повноважень адвоката Меламеда В.Б. на представництво інтересів ОСОБА_1 при звернення до суду із даним позовом.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про нотаріат" нотаріус […], який вчиняє нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені. Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними.

На підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що до позовної зави, підписаної представником позивача, на підтвердження повноважень останнього додано копії документів, які не відповідають приписам ст. 59 КАС України та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 55, 57, 59, 160-161, 171, 240, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, подану представником позивача адвокатом Меламед Вадимом Борисовичем, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, протягом якого позивач (або її представник) має надати суду належний документ на підтвердження повноважень представника на представництво інтересів Прохожаєвої І.П. при звернення до суду із даним позовом.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Волгіна