Справа № 580/306/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 січня 2020 року справа № 580/306/20

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

23 січня 2020 року до суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "ВТБ Банк", в якій просить:

1) визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "ВТБ Банк" Стрюкова І.О. щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами АТ "ВТБ Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з визнанням нікчемним правочину: - транзакції (операції) п/д №146 від 09.11.2018 на суму 60000 грн, п/д від 16.11.2018 на суму 15400 грн, п/д №169 від 20.11.2018 на суму 15370 грн на загальну суму 90770,00 грн ТОВ "Укрінтекс" на поточний рахунок № НОМЕР_1 фізичної особи - клієнта банку ОСОБА_1 , що здійснена з призначенням платежу "Повернення фінансової допомоги згідно договору від 01.01.2018 № 3;

2) зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "ВТБ Банк" Стрюкову І.О. включити відомості про позивача до повного переліку вкладників акціонерного товариства "ВТБ Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договорами на оформлення банківських послуг від 09.11.2018;

3) зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "ВТБ Банк" Стрюкову І.О. подати до Фонду інформацію про позивача, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в акціонерному товариству "ВТБ Банк" за рахунок Фонду;

4) зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників акціонерного товариства "ВТБ Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам ст.160, ст.161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до частини 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини 5 цієї статті стосовно представника.

Позовну заяву підписано представником позивача адвокатом Скіць С.М., проте у позові не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

У позовній заяві з посиланням на постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 817/777/16, від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16-ц зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-XII (далі - Закон № 1023).

Оцінюючи посилання позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону № 1023 суд зазначає про таке.

У постанові від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16-ц (ЄДРСР 73054749) Велика Палата Верховного Суду встановила, що під час звернення до суду з позовом про стягнення з Фонду майнової відповідальності за договором банківського вкладу позивач, як споживач фінансових послуг, звільнений від сплати судового збору за частиною 3 статті 22 Закону № 1023 не тільки під час подання позовної заяви, а й на наступних стадіях цивільного процесу. Вкладник (споживач фінансових послуг), звертаючись до суду з позовом до банку (виконавця фінансових послуг) за захистом його порушених прав, серед іншого, у зв`язку з неналежним виконанням договору банківського вкладу, звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону № 1023. Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що дія частини 3 статті 22 Закону № 1023 не поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та ФГВФО під час здійснення останнім владних управлінських функцій (виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452).

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи зазначене, до адміністративного суду можуть бути оскаржені дії/бездіяльність або рішення Фонду гарантування вкладів фізичних, вчинені/допущені або прийняті під час здійсненні публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

З огляду на викладене, позивач не звільнений на підставі частини 3 статті 22 Закону № 1023 від сплати судового збору за подання адміністративного позову, предметом якого є оскарження бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних під час здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Позивачем не надано докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлена з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, що необхідно сплатити.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Для визначення суми судового збору застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на 01.01.2020, що становить 2102 грн. 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 840,80 грн (2102*0,4).

Враховуючи зазначене, судовий збір за подання даної позовної заяви становить 2522,40 грн. Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38031150; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA4023002; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до положень частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, що обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-17цс17 від 22.02.2017 року зазначено: "порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також впливає із загального правила, встановленого статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень".

Судом встановлено, що рішенням Правління Національного банку України від 27.11.2018 № 796-рш/БТ "Про віднесення акціонерного товариства "ВТБ Банк" до категорії неплатоспроможних", на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2018 № 3180 "Про запровадження тимчасової адміністрації в акціонерному товаристві "ВТБ Банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". 18.12.2018 виконавчою дирекцією Фонду на підставі рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 № 849-рш "про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію акціонерного товариства "ВТБ Банк" прийнято рішення № 3392 "про початок процедури ліквідації акціонерного товариства "ВТБ Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з частинами 1, 2 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України". Позивач не був позбавлений можливості / повинен був дізнатися про віднесення акціонерного товариства "ВТБ Банк" до категорії неплатоспроможних та про наявність права на відшкодування гарантованої суми вкладу із загальнодоступної інформації і обізнаності у 2018 році.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону. Позивач мав змогу дізнатись про інформацію щодо включення або не включення його до Переліку вкладників 02.01.2019.

31.05.2019 позивачу надіслано повідомлення про нікчемність правочину № 3068-1/1-2.

Враховуючи зазначене, з червня 2019 року позивач був обізнаний з інформацією щодо не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у акціонерному товаристві "ВТБ Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та з`ясувати інформацію щодо підстав не включення до вказаного Переліку.

Щодо посилання позивача, що про порушення своїх прав дізналася з листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ Банк" від 15.01.2020, суд зазначає, що позивач мала змогу дізнатись про порушення своїх прав 02.01.2019, з червня 2019 була обізнаний щодо не включення її до Переліку вкладників, а до Черкаського окружного адміністративного суду позивач звернувся з позовною заявою лише 23.01.2020, тому позивачем не обґрунтовано наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання адміністративного позову, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі Stankov проти Болгарії" від 12.07.2007 № 68490/01, рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 160, 169, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя В.П. Тимошенко