Справа № 580/1596/19
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2020 року

Київ

справа №580/1596/19

адміністративне провадження №К/9901/34427/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Васильєвої І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 в частині відмови у задоволенні позовних вимог у справі №580/1596/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

10.12.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 в частині відмови задоволення позовних вимог.

Верховний Суд ухвалою від 18.12.2019 касаційну скаргу залишив без руху, оскільки позивачем не обґрунтовано вимоги касаційної скарги. Цією ж ухвалою скаржнику встановлено десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У межах строку, встановленого судом, позивач надав додаткові обґрунтування касаційної скарги у справі № 580/1596/19.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області про (далі - ГУ ДФС у Черкаській області, відповідач):

- визнання протиправними дії службових осіб відповідача щодо зупинення реєстрації виписаної ФОП ОСОБА_1 , податкової накладної №4 від 07.03.2019 та зобов`язати відповідача зареєструвати податкову накладну №4 від 07.03.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасування рішення від 23.03.2018 щодо віднесення ФОП ОСОБА_1 до категорії ризикових платників податків;

- стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь ФОП ОСОБА_1 матеріальну шкоду (збитки), завдану протиправними діями та рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області в сумі 4950,00 грн.;

- стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь ФОП ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану протиправними діями та рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області в сумі 50 000,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення до Журналу ризикових платників фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , що оформлено протоколом №4 від 27.03.2018.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації податкової накладної ФОП ОСОБА_1 від 07.03.2019 №4.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України (м. Київ, вул. Площа Львівська, 8, ) зареєструвати днем фактичного подання в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ФОП ОСОБА_1 від 07.03.2019 №4.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи спір по суті в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що рішенням суду зобов`язано відповідача зареєструвати податкову накладну №4 від 07.03.2019 днем фактичного подання, з огляду на те, що судом не встановлено, а позивачем не доведено заподіяння матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення такої матеріальної шкоди є необґрунтованими, і у їх задоволенні необхідно відмовити. Також позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, моральних або фізичних страждань внаслідок поведінки відповідача, яку позивач вважає протиправною, не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується; не підтвердив наявність причинного зв`язку між моральною шкодою і діями відповідача.

Фізична особа - підприємць ОСОБА_1 , не погодившись із судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні позовних вимог, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 матеріальної шкоди (збитків), завданих протиправними діями та рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області у сумі 4 950,00 грн та в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 моральної шкоди завданої протиправними діями та рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області у сумі 50 000,00 грн у справі №580/1596/19 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Системний аналіз положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ у спорах, які підлягають розгляду виключно за правилами позовного провадження.

Предмет та характер спірних відносин дає підстави для висновку, що ця справа є справою незначної складності та не належить до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень також не міститься.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 в частині відмови у задоволенні позовних вимог у справі №580/1596/19 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Гончарова

І.А. Васильєва

І.Я. Олендер,

Судді Верховного Суду