Справа № 580/3319/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3319/19 Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
УХВАЛА

30 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Мельничука В.П. та Федотова І.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Звенигородської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, через її невідповідність вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Так, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху була направлена на адресу апелянта.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду із відміткою від 26 грудня 2019 року.

Отже, поштове відправлення з копією ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вручено апелянту належним чином.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява - клопотання, в якій він посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору, як споживач житлово - комунальних послуг.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, як споживача у спірних правовідносинах.

Згідно преамбули Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 частини 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

У свою чергу, продукція, згідно з пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

З поданих позивачем матеріалів вбачається, що він звернувся до Звенигородської міської ради Черкаської області, як до суб`єкта владних повноважень, з приводу скасування їх рішень про встановлення тарифів на послуги з централізованого теплопостачання для населення.

З наведеного вбачається, що у спірних правовідносинах позивач не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити вироби (товари), оскільки вони є предметами матеріального світу на відміну від предмету позовних вимог.

Отже, до суду позивач звернувся саме для вирішення публічно-правового спору, а не на захист цивільних правовідносин, що виникли між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Колегія суддів, звертає увагу, що позивач у спірних правовідносинах, також не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити послугу, у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на це, дія Закону України "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на спірні відносини, що виключає можливість звільнення позивача від сплати судового збору з цих підстав.

Аналогічна правова позиція щодо поширення дії Закону України "Про захист прав споживачів" на спірні правовідносини, викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 23 квітня 2018 року у справі № 826/13116/17, від 17 вересня 2018 року у справі № 9901/773/18, від 02 листопада 2018 року у справі № 2340/2715/18, від 20 листопада 2018 року у справі № 814/2363/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 808/772/18.

Будь яких інших підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі KARAKUTSYA v. UKRAINE (заява №18986/06) від 16.02.17 р. (набуло статусу остаточного 16.05.17р.) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany (dec.), no. 47636/99, 4 жовтня 2001; Sukhorubchenko v. Russia, no. 69315/01, § 48, 10 February 2005; Gurzhyy v. Ukraine (dec.), no. 326/03, 1 квітня 2008; and Muscat, цит.вище, § 44) (п. 53).

Станом на 30 січня 2020 року ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунуто, а саме: не сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що апелянт в установлений судом строк, недоліки в апеляційній скарзі не усунув, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 329, 331 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Мельничук В.П. Федотов І.В.