Справа № 160/11210/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Справа № 160/11210/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2019р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області звернулося з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, розташованих за адресами: АДРЕСА_5 на земельній ділянці за кадастровим номером - :11:003:0069, шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ЄДРПОУ - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повністю зупинити експлуатацію будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, розташованих за вказаною адресою на земельній ділянці із зазначеним кадастровим номером, окрім робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головним управлінням ДСНС України у Запорізькій області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 30.08.2019р. по 02.09.2019р. відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" було проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки ФОП ОСОБА_1 на об`єктах, де останній здійснює свою господарську діяльність, а саме: територія, будинки, приміщення, споруди та котеджи бази відпочинку «Гольфстрим», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої був складений акт перевірки №278 від 02.09.2019р., за висновками якого встановлені порушення відповідачем законодавства в сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме: 1) посадові особи не пройшли навчання з пожежно-технічного мінімуму у порядку, встановленому КМУ від 26.06.2013р. №444 «Про затвердження порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»; 2) у корпусах дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; 3) допущення встановлення електричних розеток та вимикачів на горючій основі у приміщеннях ресторану; 4) не виконано замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; 5) не забезпечено лінії живлення до побутових кондиціонерів автономним пристроєм електричного захисту не залежно від наявності захисту на загальній лінії у всіх приміщеннях об`єкта; 6) не обладнано приміщення та споруди об`єкту системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; 7) не доукомплектовано територію приміщення підприємства первинними засобами пожежогасіння відповідно до норм належності; 8) не проведено технічне обслуговування вогнегасників. Враховуючи те, що згідно ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а відповідно до ч.3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання, позивач просить застосувати заходи реагування до відповідача у вигляді повного зупинення експлуатації будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку відповідача за вищевказаною адресою, до повного усунення порушень у відповідності до вимог ст.ст. 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України.

Ухвалою суду від 02.12.2019р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст.162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується змістом відповідної ухвали суду (а.с.2).

Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 02.12.2019р., відзив на позов суду не надав, зазначену ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження було надіслано судом на адресу зазначену в ЄДРПОУ, проте її було повернуто до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується доказами, наявним в матеріалах справи (а.с.57).

Так, відповідно до п.4 ч.6 ст.251 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За нормами ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З урахуванням наведеного, застосовуючи до спірних правовідносин аналогію ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що повернення на адресу суду поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, вважається доказом належного вручення ухвали суду від 02.12.2019р. у зв`язку з чим відповідач вважається таким, що був належно повідомлений про відкриття провадження у цій справі.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в його ухвалі від 23.10.2019р. у справі №804/575/18 та постановах від 03.07.2018р. у справі №826/166/18, від 18.04.2018р. у справі №816/1025/17.

У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 31.01.2020р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 з 24.11.1999р. зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_2, та одним із видів діяльності останнього є діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання, що підтверджується Витягом з ЄДРПОУ (а.с.50-52).

Також і ОСОБА_1 має у приватній власності об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером: :11:003:0069 (цільове призначення: для розміщення будинків для відпочинку) за адресою: АДРЕСА_6, та базу відпочинку (котедж для відпочинку, 2Б, загальна площа 523,7 кв.м.; котедж для відпочинку, 2Г, загальна площа 347,2 кв.м.; котедж для відпочинку, 2Д, загальна площа 446,4 кв.м.; котедж для відпочинку, 2Є, загальна площа 310,6 кв.м.), розташовану на земельній ділянці з кадастровим номером: :11:003:0069 за адресою: АДРЕСА_6 , Федотова Коса , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.48-49).

У період з 30.08.2019р. по 02.09.2019р. на підставі наказу про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) ГУ ДСНС України у Запорізькій області №325 від 23.08.2019р. та посвідчення (направлення) на проведення перевірки №605 від 27.08.2019р. згідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" посадовими особами позивача була проведена позапланова перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки об`єктів ФОП ОСОБА_1 за результатами якої було складено акт перевірки №278 від 02.09.2019р. та встановлено порушення відповідачем норм Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом MBC України від 30.12.2014р. №1417, а саме, зокрема:

1) посадові особи не пройшли навчання з пожежно-технічного мінімуму у порядку, встановленому КМУ від 26.06.2013р. №444 «Про затвердження порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

2) у корпусах дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

3) допущення встановлення електричних розеток та вимикачів на горючій основі у приміщеннях ресторану;

4) не виконано замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

5) не забезпечено лінії живлення до побутових кондиціонерів автономним пристроєм електричного захисту не залежно від наявності захисту на загальній лінії у всіх приміщеннях об`єкта;

6) не обладнано приміщення та споруди об`єкту системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

7) не доукомплектовано територію приміщення підприємства первинними засобами пожежогасіння відповідно до норм належності;

8) не проведено технічне обслуговування вогнегасників (а.с.23-35).

Позивач звернувся з даним позовом та на підставі акту перевірки №278 від 02.09.2019р. просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, розташованих за адресами: 72563, АДРЕСА_4, на земельній ділянці за кадастровим номером - :11:003:0069, шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ЄДРПОУ - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повністю зупинити експлуатацію будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, розташованих за вказаною адресою на земельній ділянці із зазначеним кадастровим номером, окрім робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головним управлінням ДСНС України у Запорізькій області згідно до вимог ст.ст. 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, а також виходячи з вимог та повноважень наданих позивачеві ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши норми чинного законодавства України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача в частині застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, що належать та експлуатуються ФОП ОСОБА_1 , розташованих за адресами: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером - :11:003:0069, до повного усунення порушень, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007р. (далі - Закон №877).

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно до п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України).

Аналізуючи наведені правові норми можна дійти висновку про те, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи (експлуатації) підприємства, його окремих об`єктів, споруд, цехів, дільниць можливе за умови виявлення в установленому порядку порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей виключно за рішенням адміністративного суду.

Так, як свідчать матеріали справи, у ході проведення перевірки посадовими особами позивача об`єктів відповідача було встановлено, що на базі відпочинку за адресою: АДРЕСА_4 (поза межами смт. Кирилівка): посадові особи не пройшли навчання з пожежно-технічного мінімуму у порядку, встановленому КМУ від 26.06.2013р. №444 «Про затвердження порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»; у корпусах дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; допущення встановлення електричних розеток та вимикачів на горючій основі у приміщеннях ресторану; не виконано замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; не забезпечено лінії живлення до побутових кондиціонерів автономним пристроєм електричного захисту не залежно від наявності захисту на загальній лінії у всіх приміщеннях об`єкта; не обладнано приміщення та споруди об`єкту системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; не доукомплектовано територію приміщення підприємства первинними засобами пожежогасіння відповідно до норм належності; не проведено технічне обслуговування вогнегасників, що підтверджується актом перевірки №278 від 02.09.2019р. (а.с.23-35).

З аналізу суті виявлених під час проведення перевірки посадовими особами позивача порушень, суд приходить до висновку, що вказані порушення є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, що є неприпустимим з урахуванням того, що відповідно до п.33 ч.ст.2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю, а згідно з п.24 вище зазначеної статті надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним.

Так, встановлені у цій справі порушення відповідачем правил пожежної безпеки та цивільного захисту, на думку суду, в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки стосуються, зокрема, протипожежних норм.

Вищенаведені встановлені факти порушень відповідачем не усунуті у встановленому законодавством порядку, таких доказів відповідачем суду не надано станом на момент розгляду даної справи, що є підставою для застосування судом заходів реагування, встановлених ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За частиною 1 ст.77 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів виконання порушень, встановлених в акті перевірки №278 від 02.09.2019р. або оскарження дій позивача у встановленому законодавством порядку з урахуванням аналізу норм чинного законодавства та встановлених судом обставин справи згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Між тим, позивачем наведено достатньо підстав та надано доказів про порушення відповідачем вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту, які жодними доказами відповідачем не спростовані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подальша експлуатація відповідачем вищенаведених об`єктів, без усунення виявлених перевіркою порушень, створює загрозу життю та здоров`ю людей, а тому застосування заходів реагування є необхідним до усунення відповідачем порушень, виявлених актом перевірки №278 від 02.09.2019р., виходячи з вимог та повноважень суду встановлених ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України.

Статтями 6,7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги позивача в частині застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, що належать та експлуатуються ФОП ОСОБА_1 , розташованих за адресами: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером - :11:003:0069 до повного усунення порушень підлягають задоволенню у спосіб, визначений ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині застосування заходів реагування шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, розташованих за вказаною адресою на земельній ділянці із зазначеним кадастровим номером, окрім робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головним управлінням ДСНС України у Запорізькій області, оскільки наведений спосіб захисту до повноважень відповідача ані Кодексом цивільного захисту України, ані Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не віднесено та не передбачено і суперечить визначеному способу захисту у ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України.

Таким чином, у наведеній частині позовних вимог адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим судові витрати суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 78, 94, 122, 132, 139, 193, 241, 246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування - задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будинків, приміщень, споруд та котеджів для відпочинку, що належать та експлуатуються Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), розташованих за адресами: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером - :11:003:0069, до повного усунення порушень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва