Справа № 185/11392/19
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/185/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А.,

розглянув у відкритому судовому засідання у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП 2 Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Матвієнка Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

встановив:

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського СРПП 2 Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Матвієнка Андрія Миколайовича, в якому просить скасувати постанову серії ДП 18 №297478 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою серії ДП 18 №297478 від 13 грудня 2019 року відповідачем визнано винним відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно постанови, позивач 13.12.2019 року о 10 год. 35 хв. в м. Павлоград по вул. Дніпровська, 2, керував автомобілем ЗАЗ 110557, державний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль, яким керував позивач відносить до типу транспортного засобу - «фургон малотоннажний - В» та є легковим автомобілем, який використовується для власних потреб (не для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку) та відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягає. Крім того, відповідач виніс постанову на вулиці, не надавши змогу надати свої пояснення про те, що позивачем не було порушено ПДР України, зауваження, свої докази та не міг скористатися правовою допомогою. Відповідач ґрунтував своє обвинувачення лише на припущеннях.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви.

Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що постанова про накладення адміністративного стягнення є законною.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою серії ДП 18 №297478 від 13 грудня 2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. За змістом вказаної постанови, 13.12.2019 року о 10 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110557, номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За диспозицією ч.3 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до 31.3 "б" Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 30.01.2012р. № 137, якою затверджений Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів.

Відповідно до п.1 даного Порядку № 137 вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно положень п.3 Порядку № 137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить, зокрема, для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Статтею 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що "Транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

При державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ЗАЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації - 29.09.2005 року, є фургоном малотоннажним-В, повна маса - 1190 (а.с.7).

Посилання відповідача на те, що згідно наданої їм роздруківки історії ТЗ по "НАІС ДДАІ" МВС України не відповідає відомостям, зазначеним у реєстраційних документах на автомобіль - тобто свідоцтві прореєстрацію ТЗ.

Отже, вказаний автомобіль не є вантажним, з вагою більше 3,5 тонни.

Автомобіль марки ЗАЗ 110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним малотоннажним фургоном-В, автомобілем категорії "В", повна маса якого 1190, тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що постанова серії ДП 18 №297478 від 13 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.121 КУпАП є незаконною, а тому її має бути скасовано.

При цьому, згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми законодавства, суд вважає правомірними дії відповідача, у зв`язку з розглядом останнім справи на місці вчинення правопорушення.

Більше того, відповідна позиція ніяким чином не суперечить рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, оскільки його висновки стосуються ч. 1 ст. 276 КУпАП, а щодо ч.ч. 1,2 ст. 258 КУпАП зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається та адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП 2 Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Матвієнка Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП 18 №297478 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення складено 31 січня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський СРПП 2 Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області старший сержант поліції Матвієнко Андрій Миколайович, робоча адреса: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 51.

Суддя М. М. Перекопський