Справа № 761/7877/19
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/7877/19
Провадження № 2-а/761/19/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Шевченківського районного у місті Києва військового комісаріату Решетніка Олега Францовича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
18.02.2019 року ОСОБА_1 направив на адресу суду адміністративний позов доТимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними щодо винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення № 46 від 07.02.2019 року, визнання постанови протиправною та скасування вказаної постанови.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 07.02.2019 року під час явки позивача до Шевченківського РВК у м.Києві встановлено, що останнім не оформлено військово-обліковий документ у встановленому порядку, чим порушено вимоги ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) та п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, встановлених Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року № 921 (далі Правила), за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 210 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що ч.1 ст. 37 Закону та п.1 Правил не порушував, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольни їх у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Разом з тим, через канцелярію суду подав відзив на позов, у якому виклав заперечення проти нього.
Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 07.02.2019 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, про те, що під час явки останнього до Шевченківського РВК у м.Києві стало відомо, що він не оформив військово-обліковий документ у встановленому порядку, чим порушив вимоги ч.1 ст. 37 Закону, п.1 Правил, тобто вчинив правопорушення, передбачене з ч.1 ст. 210 КУпАП.
Також, 07.02.2019 року відповідач виніс відносно позивача постанову № 46, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85,00 грн.
Вимогами ч.1 ст. 37 Закону визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, досягли граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників.
Пунктом 1 Правил встановлено обов`язок призовників і військовозобов`язаних прибувати до районних (міських) військових комісаріатів зокрема для взяття на військовий облік та оформлення військово-облікових документів. У цьому ж пункті зазначено, що призовники та військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.
Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 210 КУпАП порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку…, тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 210 цього Кодексу, покладено на військові комісаріати.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення № 46 від 07.02.2019 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави накладене на позивача в межах розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 210 КУпАП.
Також в судовому засіданні встановлено, що позивач досяг граничного віку перебування на військовому обліку призовників у 2011 році (в редакції ч.1 ст. 37 Закону станом на 2011 рік граничним віком перебування на військовому обліку призовників було визначено досягнення 25-ти річного віку), однак звернувся для оформлення військово-облікового документа тільки у 2019 році, у віці 33 років, чим порушив вимоги ч.1 ст. 37 Закону, п.1 Правил, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 210 КУпАП.
При цьому, надані позивачем описи цінних листів про направлення на адресу Шевченківського районного у м.Києва військового комісаріату заяв щодо повідомлення про необхідність явка, надсилались ним вже після спливу строку на звернення для оформлення військово-облікового документа.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що в судовому засіданні позивач, як на підставу для задоволення позову, посилався виключно на порушення відповідачем порядку притягнення його до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення № 46 від 07.02.2019 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимога закону, при цьому будь-яких неправомірних дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Шевченківського районного у місті Києва військового комісаріату Решетніка Олега Францовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: