Справа № 755/16603/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Денисюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про накладення адміністративного стягнення від 17 вересня 2019 року № ПН МКМ 000222 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року адміністративний позов був повернутий позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Скаржник вказує на те, що у повному обсязі виконав вимоги ухвали суду від 18 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху. Також позивач зазначає, що для підготовки адміністративного позову скористався правовою допомогою юриста, а зміст позовної заяви був йому перекладений та роз`яснений перекладачем.

Відзив на апеляційну скаргу позивача від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області не надходив.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України, та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Судом встановлено та учасниками справи не заперечується, що постановою Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області від 17 вересня 2019 року № ПН МКМ 000222 на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн 00 коп.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про його скасування та закриття провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року адміністративний позов було залишено без руху з тих підстав, що позивач є громадянином Ісламської Республіки Афганістан, і, як зазначає, не володіє українською мовою, у зв`язку з чим йому слід надати засвідчення перекладача про те, що подана позовна заява та додатки до неї, перекладені позивачу на мову, якою він відповідно володіє. Також суд зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення та протокол про адміністративне затримання, що долучені до позовної заяви у копіях, виконані неякісно - частина їх тексту не може бути візуалізована. Позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви у п`ятиденний строк.

На виконання вимог зазначеної ухвали позивач надав до суду засвідчення перекладача з дарі (мови, якою володіє позивач) на українську мову Святненко Н.Е. про те, що вона перекладала позивачу зміст позовної заяви та інших долучених до позову документів, складених юристом БФ «Право на захист» 11 жовтня 2019 року, а документів, складених на вимогу суду - 18 листопада 2019 року, а також довідку від юриста БФ «Право на захист» про надання допомоги у складанні документів до суду. Крім того позивач надав засвідчені копії постанови про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року адміністративний позов був повернутий позивачу.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не у повному обсязі виконав вимоги ухвали суду, адже із поданих на усунення недоліків документів убачається, що позивачу було саме роз`яснено зміст позовної заяви, додатків до неї, а також клопотання про усунення недоліків, однак не йдеться про те, що вказані документи були перекладені на мову, якою він володіє.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ст. 294 КАС України ухвала про залишення апеляційної скарги без руху не належить до переліку ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Вимоги до змісту позовної заяви та перелік додатків до неї визначені у ст.ст. 160, 161 КАС України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у ст. 286 КАС України, яка не встановлює додаткових вимог до змісту позовної заяви.

В цілому погоджуючись із позицією суду першої інстанції про доцільність пересвідчення у тому, що позивачу, який є громадянином іншої країни та не володіє українською мовою, відомий зміст підписаної ним позовної заяви, колегія суддів враховує, що положеннями ст.ст. 160, 161, 286 КАС України не покладено обов`язку разом з адміністративним позовом надавати докази його перекладу на мову, якою володіє особа, яка підписала позовну заяву.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінюючи надані позивачем на виконання вимог ухвали суду від 18 жовтня 2019 року документи, вдався до надмірного формалізму.

За змістом ст. 268 КАС України справи щодо спорів, передбачених ст. 286 КАС України, розглядаються судом з повідомленням учасників справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 15 КАС України суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Отже, суд першої інстанції, у разі виникнення обґрунтованих сумнівів у обсязі наданих позивачу послуг з перекладу позовної заяви, не був позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що ОСОБА_1 зрозумілий зміст податного і підписаного ним адміністративного позову під час розгляду і вирішення справи.

З огляду на викладене колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 20 листопада 2019 року та є підставами для її скасування.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без додержання норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 268, 272, 287, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Справу за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення - направити до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

Є.В. Чаку