Справа № 200/12465/19-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р. Справа№200/12465/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Донецької митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2019 року позивач, Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь (ідентифікаційний код 00191158, 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецької митниці ДФС України (ідентифікаційний код 39496499, 87510, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Адмірал Луніна, 1). Позов вмотивовано тим, що заявлена представником декларанта (ТОВ Метінвест шиппінг) митна вартість товару (фероніобія) визначена по 1 методу (за ціною договору), підтверджена належними первинними документами, в т.ч. контрактом та специфікацією. Вважає, що відповідачу надано достатньо належним чином оформлених документів, для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту. Просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000002/1 від 30.01.2019 та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00003 від 30.01.2019.

28 жовтня 2019 року ухвалою суду відкрито адміністративне провадження та справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні.

20 листопада 2019 року відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що при здійсненні митних формальностей за МД від 30.01.2019 №UA700050/2019/000591 встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість спірного товару, що викликало сумніви у правильності визначення позивачем митної вартості спірного товару. Зокрема, за МД від 30.01.2019 №UA700050/2019/000591 декларантом визначена митна вартість на рівні 32,71 Євро/кг Nb (умови поставки згідно Інкотермс СРТ Маріуполь, країна походження Бразилія), в той час, товар «фероніобій марки FeNb 65» належить до категорії товарів, вартість про які публікуються світовими інформаційними агентствами. Згідно інформації сайту «Asian Metal» відповідно до катувань за період 10 днів, що передують складанню специфікації №8 від 07.01.2019 складає 38,638 Євро/кг Nb. За результатом перевірки встановлено, що продавець «Metinvest international SA» і покупець «ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» є пов`язаними особами, що вплинуло на заявлену декларантом митну вартість. Вважає, що за спірною поставкою не законну вимогу митниці декларантом не надано документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, що є обов`язком в розумінні ст.52 Митного кодексу України. Отже, зважаючи на те, що заявлена декларантом митна вартість значно менша ніж на сайті компанії «Asian Metal» митним органом застосовано другорядний метод (резервний метод) для визначення митної вартості, який дозволяє порівняння цін на товари різних виробників та продавців товару, навіть з різних країн походження товару. (том.1 а.с.169-188)

25 листопада 2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що Методичні рекомендації, на які посилається відповідач дозволяють лише порівнювати ціну з біржовими катуваннями або відомостями з спеціальних видань, які містять інформацію про ціни на світовому ринку, а не використовувати таку інформацію як базу для коригування митної вартості. У повідомленні митним органом наведена єдина розбіжність - «невідповідність підписів продавця у комерційному рахунку, контракті та специфікації», що на думку позивача не впливає на рівень митної вартості. (том 1 а.с. 238-250)

25 листопада 2019 року ухвалою суду відкладено розгляд справи до 09 грудня 2019 року.

04 грудня 2019 року відповідачем надано заперечення, в якому зазначено про дотримання вимог митницею під час визначення митної вартості другорядним методом. (том 2 а.с.10-14)

09 грудня 2019 року позивачем надані додаткові пояснення в яких зазначено, що порівняння цін не з біржовими котируваннями, а з інформацією інтернет-ресурсу сайта «Asian Metal» є таким, що суперчить вимогам розділу 3 Методичних рекомендацій, на які посилається відповідач. Зазначив, що надані позивачем документи не містили розбіжностей, а тому наявні підстави розрахунку митної вартості за першим методом. ( том 2 а.с.47-53)

09 грудня 2019 року ухвалою суду відкладено розгляд справи до 23 грудня 2019 року.

23 грудня 2019 року ухвалами суду визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено його, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20 січня 2020 року.

20 січня 2020 року позивачем надано клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, в якому зазначив, що витрати на професійну правову допомогу складають 8324,25 грн., при цьому, оплата буде проведена відповідно до умов укладеного договору. Зазначив, що платіжне доручення про оплату таких послуг станом на час подання клопотання не здійснено, а документ про сплату буде наданий у строк, передбачений ч.7 ст. 141 КАС України.

У судове засідання призначене на 20 січня 2020 року представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав клопотання про проведення судового засідання без його участі. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (ідентифікаційний код 00191158) зареєстровано як юридична, місцезнаходження Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1.

01 серпня 2015 року між продавцем Metinvest international SA та покупцем позивачем укладено контракт №089LS-02/554 на постачання фероніобію. Кількість, ціна та технічні характеристики товару зазначаються в специфікації. (том 1 а.с 29-44)

07 січня 2019 року між сторонами складена та підписана специфікація №8 до контракту №089LS-02/554 від 01.08.2019 на постачання товару FeNd(111), FeNb(112) у кількості 480 МТ +/- 10% за ціною 32,71 Евро за 1 кг чистого ніобію у сплаві на умовах CPT-Маріуполь, згідно Incoterms 2010. (том 1 а.с. 45-46)

Декларантом ТОВ «Метінвест-шиппінг» в інтересах ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» подано митну декларацію від 30.01.2019 №UA 700050.2019.000591 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: фероніобію марки FeNb 65 (112). Додатково додано рахунок №90022163 від 15.01.2019, контракт №089LS-02/554 від 01.08.2019, специфікація №8 від 07.01.2019, договір із третіми особами пов`язаний з договором постачання товару, митна вартість яких визначається СВ/МІ-1 від 01.08.2015, договір про надання послуг митного брокера 089лт/002/2012 від 22.03.2012, сертифікат ваги б/н від 16.01.2019, сертифікати аналізу. (том 1 а.с.189)

За результатом обробки зазначеної декларації посадовими особами відповідача складено повідомлення декларанту (30.01.2019 14:53), в якому зазначено, що орган доходів і зборів вважає, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на задекларовану декларантом митну вартість. Відповідно до вимог ч.3 ст. 53 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що надані для підтвердження заявленої митної вартості товару по МД документи містять розбіжності, а саме підпис продавця у комерційному рахунку від 16.01.2019 №111091 відрізняється від підписів продавця у контракті від 01.08.2015 та специфікації до контракту від 07.08.2019 №8. Оплата за товар здійснюється протягом 45 днів з дати CMR (16.01.2019). Запропоновано надати банківські платіжні доручення, що стосуються товару, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, копію митної декларації країни походження відправлення, висновки про вартісні характеристики товару, інформацію біржових організацій про вартість товару.

Стосовно вимоги про надання банківських платіжних доручень, пов`язаних із виконанням умов договору, такі документи не були надані, оскільки такі платежі не були здійснені станом на час подання документів. Додатково надано експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25.01.2019 №190.

Після надання декларантом додаткових документів, митницею встановлені розбіжності, а саме у специфікації від 07.08.2019 №8 зазначена ціна 32,71 дол.США/ кг Nb, згідно експертного висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25.01.2019 №190 ціна складає 37,77-38,65 евро/кг Nb.

Донецькою митницею ДФС виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA700050/2019/00003.

30 січня 2019 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA700050/2019/000002/1 з огляду на встановлені розбіжності, що зазначені в цінах товару, так у специфікації від 07.08.2019 №8 зазначена ціна товару 32,71 дол.США/ кг Nb, а експертному висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25.01.2019 №190 ціна складає 37,77-38,65 евро/кг Nb. Вказане призвело до визначення митної вартості другорядним способом на підставі інформації Asian Metal.

30 січня 2019 року позивачем для випуску товару у вільний обіг подано в порядку електронного декларування митну декларацію №UA 700050.2019.000603 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: фероніобію марки FeNb 65 (112).

19 квітня 2019 року Донецькою митницею ДФС листом №2912/10/05-70-66-01 за результатом розгляду додаткових документів щодо підтвердження митної вартості, а саме протоколу тендерного комітету від 10.12.2018 №127-ФС, прайс-листа від 01.01.2019, специфікації з третіми особами від 07.01.2019 №16 до договору від 31.03.2019 №20160331, доповнення до специфікації №16, електронне листування з представником про надання знижки зазначено про відсутність підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості заявленої декларантом, оскільки товариством не доведено право на застосування знижки у розмірі 8,5%, а висновок ДП «Укрпромзолвнішекспертиза» не підтверджує заявлений рівень митної вартості.

Позивач не погодився із Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішенням про коригування митної вартості та оскаржив їх до суду.

Згідно із статтею 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. При цьому потрібно зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Суд звертає увагу на те, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це у свою чергу обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 Митного кодексу України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до положень частини першої статті 58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. При цьому важливо відмітити, що основний метод, не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно із частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За правилами частини третьої статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України). Саме в рамках приписів частини другої статті 53 Митного кодексу України отримує свою безпосередню формалізацію перелік основних документів для підтвердження належності: а) визначення митної вартості товарів; б) обрання методу визначення митної вартості товарів.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 Митного кодексу України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Саме в рамках частини третьої статті 53 Митного кодексу України отримує свою безпосередню формалізацію система додаткових документів, які можуть запитуватися контролюючим органом (факультативний перелік додаткових документів - у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, визначається частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України). При цьому, витребування додаткових документів має субсидіарний характер. Всі документи, як основні, так і додаткові повинні оцінюватися системно. Контролюючий орган не може формулювати власну позицію на одному конкретному документі, при цьому безпідставно не враховуючи інші.

Отже, митним органом можуть бути витребувані додаткові документи : 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані обставини є виключними підставами для витребування додаткових документів. Водночас тлумачення таких підстав контролюючим органом без належного обґрунтування є протиправним.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Із системного аналізу приписів Розділу ІІІ («Митна вартість товарів та методи її визначення») Митного кодексу України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Згідно з положеннями пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд звертає увагу, що підставою для видачі позивачеві обов`язкової письмової вимоги про надання додаткових документів є взаємозв`язок між продавцем та покупцем, який ймовірно вплинув на заявлену позивачем митну вартість, та виявлена розбіжність в документах, доданих до декларації, а саме відмінність підписів продавця зазначених в контракті та специфікації. Зазначено про необхідність подання документів, що стосуються здійснення оплати за товар.

У картці відмови №UA700050/2019/00003 вказано про відмову у митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку із не підтвердженням митної вартості. Обраний другорядний метод визначення митної вартості.

Під час дослідження первинних документів, суд дійшов висновку що безпідставним є твердження відповідача про виявлені розбіжності, оскільки доказів на підтвердження відмінностей або підробки в підписах продавця в контракті та специфікації до суду не надано.

Разом з тим, на переконання суду, у даному випадку митниця дійшла помилкового висновку про необхідність надання позивачем банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, адже ненадання таких документів у разі несплати рахунку за товар не може бути підставою для сумнівів у правильності визначенні митної вартості товару.

Суд зауважує, що при поданні митної декларації позивачем було надано документи, що підтверджують вартість товару за ціною договору (контракту) та не містять числових розбіжностей.

Частинами 2, 3 статті 57 Митного кодексу України зазначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Водночас, сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів на сайті «Asian Metal» не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду доказів та аргументованих пояснень з приводу того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; не довів суду невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; не посилався та не підтвердив суду надходження офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, враховуючи те, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, рішення про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000002/1 від 30.01.2019 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00003 від 30.01.2019 підлягають скасуванню.

Розподіл судових витрат буде здійснено з урахуванням вимог ч.7 ст.139, ч.ч.4,5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Донецької митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - задовольнити.

Скасувати рішення Донецької митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000002/1 від 30.01.2019.

Скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Донецької митниці ДФС України UA 700050/2019/00003 від 30.01.2019.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош