Справа № 826/14553/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування розпорядження та вимогу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» звернулось до суду з позовною заявою до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03 серпня 2018 року № 1404 в частині відмови ТОВ «Віннер Автомотів» в продовженні строку дії дозволу № 05371-04-П-1 на розміщення зовнішньої реклами, а саме, розміщення спеціальної тимчасової конструкції типу: «Телевізійний екран, що стоїть окремо», розташованої у місті Києві за адресою: Оболонський район, проспект Степана Бандери, 24-Б;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09 серпня 2018 року № 012167-18.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03 серпня 2018 року № 1404 в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» в продовженні строку дії дозволу № 05371-04-П-1 на розміщення зовнішньої реклами, а саме, розміщення спеціальної тимчасової конструкції типу: «Телевізійний екран, що стоїть окремо», розташованої у місті Києві за адресою: Оболонський район, проспект Степана Бандери, 24-Б.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09 серпня 2018 року № 012167-18.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції на норм матеріального та процесуального права та неврахування обставин, що мають значення для вирішення спору.

У судовому засіданні представник апелянта та Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)підтримала вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року № 37/6253, відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про столицю України - місто-герой Київ», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про рекламу», «Про автомобільні дороги», «Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 (із змінами і доповненнями), затверджено Порядок розміщення реклами в місті Києві.

Так, розділ 9 вказаного Порядку, регулює питання продовження строку дії дозволу на рекламу. Строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається до міського дозвільного центру за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2005 року № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру» (із змінами і доповненнями), не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу разом із оригіналом зареєстрованого дозволу. (п. 9.1)

Разом із заявою на продовження строку дії дозволу розповсюджувач реклами надає: висновок (виданий підприємством, установою чи організацією, які мають відповідні ліцензії) щодо відповідності встановленого РЗ вимогам безпеки його розміщення та використання протягом строку, на який продовжується дозвіл, а також завірену належним чином копію ліцензії розробника цього висновку, що підтверджує право останнього надавати такі послуги (роботи); лист-погодження від власника (балансоутримувача) місця розташування РЗ або уповноваженої ним особи щодо відсутності заперечення на розміщення РЗ на строк продовження дії дозволу; документ (акт звірки взаєморозрахунків), який підтверджує відсутність заборгованості у розповсюджувача зовнішньої реклами, на розміщення РЗ якого раніше було надано дозвіл за договором на право тимчасового користування місцем.

Після цього, відповідно до вимог п. 9.2 Порядку, дозвільний орган протягом п`яти робочих днів з дати одержання заяви з міського дозвільного центру про продовження строку дії дозволу розглядає її та надає пропозиції з проектом відповідного розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для прийняття рішення.

Продовження строку дії дозволу допускається за умови відповідності місця розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці, затвердженого в установленому порядку.

Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом п`яти робочих днів з дати одержання від дозвільного органу зазначених пропозицій розглядає та приймає відповідне рішення про продовження строку дії дозволу або про відмову у його продовженні (п. 9.3 Порядку).

Дозвільний орган протягом п`яти робочих днів з дати видання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вносить відповідні зміни до дозволу, які мають бути підписані керівником дозвільного органу, скріплені печаткою дозвільного органу, та передає його в міський дозвільний центр для видачі заявнику. (п. 9.4 Порядку)

Під час розгляду спору по суті, судом першої інстанції було досліджено, що Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано позивачу дозвіл № 05371-04-П-1 на розміщення об`єкта зовнішньої реклами, а саме: телевізійний екран, що стоїть окремо (адреса: м. Київ пр-т Степана Бандери (пр-т Московський), 24-Б). Строк дії даного дозволу продовжено з 02 квітня 2013 року по 01 квітня 2018 року.

28 лютого 2018 року, до закінчення строку дії дозволу, уповноважений представник позивача звернувся до Центру надання адміністративних послуг із заявою № 50320-06-09, до якої додано: оригінал зареєстрованого дозволу, експертний висновок про технічний стан конструкції існуючого об`єкту зовнішньої реклами, акт звірки взаєморозрахунків, лист Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району міста Києва «Щодо згоди на продовження строку дії дозволу», лист ТОВ «Віннер Автомотів» «Щодо згоди на продовження строку дії дозволу». Тобто, позивачем подано документи, визначені вищевказаним Порядком.

01 березня 2018 року, ТОВ «Віннер Автомотів» звернулось до Київської міської державної адміністрації з листом, в якому зазначило, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1689 від 26 грудня 2017 року затверджено Схему розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва, проте, вищевказана схема не містить позначень рекламних об`єктів, на які Товариство має діючі дозволи, що на думку товариства неприпустимо. У зв`язку з чим, позивач просив включити у Схему такі об`єкти.

02 квітня 2018 року, листом № 076-1101, Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомило, що невнесення до затвердженої розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 грудня 2017 № 1689 Схеми належних товариству рекламних засобів жодним чином не позбавляє позивача права на розміщення та експлуатацію засобів зовнішньої реклами, на які належним чином оформлені документи дозвільного характеру. Також, вказало, що при розгляді питання щодо продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами Управління з питань реклами буде керуватись вимогами Правил розміщення рекламних засобів в місті Києві, Зонуванням розміщення рекламних засобів в місті Києві та Класифікатором типових рекламних засобів.

24 квітня 2018 року, ТОВ «Віннер Автомотів», листом № 180424/1 надіслало відповідь на лист Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02 квітня 2018 року, листом № 076-1101, в якому погодилось з позицією останнього про те, що невнесення до Схеми належних товариству рекламних засобів, жодним чином не позбавляє позивача права на розміщення та експлуатацію засобів зовнішньої реклами, на які належним чином оформлені документи дозвільного характеру.

Разом з тим, товариство просило внести зміни до Схеми, яка вже затверджена, та відобразити рекламні засоби на ній, оскільки відповідно до пункту 1.5 Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві у разі затвердження Схем розміщення рекламних засобів на території міста Києва наземні рекламні засоби мають розміщуватися відповідно до таких Схем.

31 травня 2018 року, Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), листом № 076-1727 проінформувало товариство, що буде ініційовано внесення змін до зазначених Правил, які передбачатимуть, що у разі розміщення наземних рекламних засобів на територіях (земельних ділянках), що перебувають у державній чи приватній власності, або надані у користування, на елементах (частинах) вхідних (в`їзних) груп до будівель та споруд торгівельно-розважальних, виставкових та офісних центрів, закладів громадського харчування, автозаправних станцій, автомотосалонів, що використовуються виключно для інформування про свої заходи та діяльність, вимоги пункту 1.5 Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві щодо розміщення наземних рекламних засобів відповідно до Схеми не застосовуються.

Незважаючи на вищевказану позицію відповідача, у листі від 07 серпня 2018 року № 076-4631-ОД, Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначило, що розглянуло заяву Товариства щодо продовження терміну дії дозволів та повідомило наступне.

03 серпня 2018 року виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження № 1404 «Про відмову в продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами», яким, зокрема, відмовлено ТОВ «Віннер Автомотів» в продовженні строку дії дозволу № 05371-04-П-1 на розміщення зовнішньої реклами, а саме, розміщення спеціальної тимчасової конструкції типу: «Телевізійний екран, що стоїть окремо», розташованої у місті Києві за адресою: Оболонський район, проспект Степана Бандери, 24-Б, оскільки дані дозволи не відповідають розміщенню рекламних засобів та не передбачені Схемою.

На підставі вищевказаного розпорядження відповідача-1, Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 09 серпня 2018 року прийнято вимогу № 012167-18, згідно з якою, встановлено порушення - закінчився термін дії дозволу, у зв`язку чим, заявнику необхідно здійснити демонтаж конструкції: телевізійний екран, що стоїть окремо.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними діями та рішеннями відповідачів, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують приписи чинного законодавства, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:

- суд першої інстанції під час розгляду даного спору, особливу увагу звернув на недотриманні у даному випадку суб`єктами владних повноважень принципу правової визначеності та належного урядування;

- відмова товариству в продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, з підстав невключення такого рекламного засобу до Схеми є протиправною, оскільки відповідачем не доведено можливість такого включення та міститься неузгодженість в позиції самого органу з даного питання;

- під час розгляду заяви товариства про продовження строку дії дозволу, суб`єктом розгляду було порушено встановлені законодавством строки розгляду заяв на одержання суб`єктом господарювання документів дозвільного характеру.

Зважаючи на вказане вище, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дозвіл - це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». (п. 3 Типових правил)

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відсутністю правової визначеності учасників даних відносин, оскільки дозвіл ТОВ «Віннер Автомотів» на розміщення зовнішньої реклами № 05371-04-П-1 діяв на момент затвердження Схеми, а суб`єктом владних повноважень, в свою чергу, не було включено такий рекламний засіб до неї, і не передбачено механізму їх включення.

Слід врахувати, що на момент звернення позивача до уповноваженого органу на розгляд заяв про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, дозвіл у позивача був дійсним, а саме звернення було подано завчасно.

Крім того, слід констатувати, що 01 березня 2018 року, ТОВ «Віннер Автомотів» зверталост до Київської міської державної адміністрації з листом, в якому звертало увагу на те, що Схема розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва, не містить позначень рекламних об`єктів, на які товариство має діючі дозволи, що на думку товариства є неприпустимим та може завдати перешкод у подальшому, на що, було надано відповідь наступного змісту: невнесення до Схеми належних товариству рекламних засобів, жодним чином не позбавляє позивача права на розміщення та експлуатацію засобів зовнішньої реклами, на які належним чином оформлені документи дозвільного характеру. Буде ініційовано внесення змін до зазначених Правил, які передбачатимуть, що у разі розміщення наземних рекламних засобів на територіях (земельних ділянках), що перебувають у державній чи приватній власності, або надані у користування, на елементах (частинах) вхідних (в`їзних) груп до будівель та споруд торгівельно-розважальних, виставкових та офісних центрів, закладів громадського харчування, автозаправних станцій, автомотосалонів, що використовуються виключно для інформування про свої заходи та діяльність, вимоги пункту 1.5 Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві щодо розміщення наземних рекламних засобів відповідно до Схеми не застосовуються.

Тобто, зазначене вище свідчить, що сторонам було достименно відомо про ситуацію, яка виникне у позивача при продовженні строку дії дозволу на розміщення реклами, адже маючи дійсний дозвіл, товариство завчасно звернулось до уповноваженого органу із заявою про продовження строку дії дозволу, при цьому, надавши всі необхідні документи, та повідомивши про відсутність на Схемі розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва інформації про рекламний об`єкт та про необхідність його внесення до Схеми, отримавши відповідь, яка, у кінцевому результаті, за умови бажання суб`єкта господарювання продовжити строк дії дозволу та надання повного пакету документів, не дала жодного прогнозованого результату та не вирішила завдання існування системи погодження дозвільних документів.

З даного приводу, колегія суддів вважає доречним посилання суду першої інстанції на принцип правової визначеності, який, у загальному уявленні, являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення стабільного правового положення людини, шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Органи державної влади повинні бути обмежені у своїх діях заздалегідь встановленими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити з великою точністю примусові заходи, що будуть застосовані представниками влади в тій чи іншій ситуації. Беручи це до уваги, індивід може впевнено планувати свої дії [21, с. 90]. Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуацій правовідносин, що виникають (пункти 41, 46 Доповіді) [7].

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04 від 20 жовтня 2011 року), Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Тож, у даному випадку, визначальним є передбачуваність поведінки державного органу: по-перше необхідність нормативного регулювання спірних правовідносин, тобто впровадження відповідної процедури (включення існуючих рекламних засобів у новостворену Схему тощо), по-друге послідовність державного органу, а саме відсутність протиріч (під час офіційного листування та надання відповідей, та під час виконання владних управлінських функцій, зокрема прийняття розпоряджень).

Колегія суддів з наведеного вище висновує, що відмова позивачу в продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, з підстав невключення такого рекламного засобу до Схеми та за умови заздалегідь (п. 9.1 Порядку № 37/6253) попередження суб`єктом господарювання про існування цих обставин та необхідність виправлення ситуації, є протиправною, оскільки відповідачем не доведено можливість такого включення до Схеми. Саме з незалежних від волі позивача обставин, рекламний засіб не було внесено до Схеми. Також, підлягає врахуванню повідомлення з боку відповідача-2 товариство про те, що невнесення рекламного засобу до Схеми, жодним чином не позбавляє права на розміщення та експлуатацію засобів реклами, на які належним чином оформлені дозвільні документи.

Колегія суддів, під час розгляду доводів апеляційної скарги також приймає до уваги ту обставину, що законодавством встановлені строки розгляду заяв на одержання суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру та прийняття за результатами їх розгляду відповідного рішення суб`єкта владних повноважень у вигляді розпорядження, що визначено як десять робочих днів, проте, з спірних правовідносин слідує, що звернення товариства датоване 28.02.2018, а оскаржуване розпорядження прийнято лише 03.08.2018, тобто, більше ніж через п`ять місяців, що однозначно вказує на порушення прав позивача та впливає на можливість ведення господарської діяльності у визначений позивачем спосіб.

Крім того, оскаржуване розпорядження № 1404 від 03.08.2018 є нечітким та не містить підстав для прийняття рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про продовження строку дії дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки, суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в рішенні суду з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки основним аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 29.01.2020.