Справа № 335/6128/19
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6128/19 2-а/335/38/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., за участю секретаря Лазоренко Д.М., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Афоніної Катерини Валеріївни про скасування постанови від 25 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
3 червня 2019 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Афоніної Катерини Валеріївни, в якому позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1174509 від 25.05.2019 року; адміністративне провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 25 травня 2019 року о 8 годині 22 хвилин, рухаючись по вул. Сергія Тюленіна в районі будинку № 73 був зупинений.
Відстебнувши ремінь безпеки позивач відкрив двері, щоб вийти з авто коли до нього підійшла Відповідач яка відразу зазначила, що автомобіль було зупинено за рух в полосі громадського транспорту, на що позивач заперечив, та пояснив, що при повороті з вул. Металургів до вул. Сергія Тюленіна йде зміщення полос руху і при зайнятій лівій полосі руху він змушений був рухатися по правій полосі доки в лівій полосі не з`явиться розрив. Зупинитися і чекати розриву позивач не міг так як це створило би аварійну ситуація і незаплановану зміну рух маршрутними автобусами. Відповідач стребував документи і видалився до власного авто. Відійшовши на декілька хвилин, відповідач повернулась вже з готовою постановою про накладення адміністративного стягнення, де у якості порушення зазначалося порушення п. 17.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП..
Позивач вважає вказану постанову незаконною оскільки порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та позивачу у відповідності до вимог ст. 279, 280 КУпАП не заслухано особу, яка бере участь у розгляді справи, не досліджено докази і не надано можливості заявити клопотань. Тими самими діями порушено право позивача на захист. Також, позивач вважає, що відповідач не надала жодних доказів, щодо порушення позивачем правил дорожнього руху. Такі дії відповідача є порушенням вимог ст. 276 КУпАП та вимог ст. 268 КУпАП.
Ухвалою суду від 4 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк, для усунення недоліків.
24 червня 2019 року до суду від позивача надійшли усунення недовлків.
27 червня 2019 року судом відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 2 серпня 2019 року. Ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позов, з підтверджуючими доказами в обґрунтування у 10-денний термін з дня вручення ухвали суду. Ухвала суду отримана ввідповідачем 24 липня 2019 року.
Розгляд справи неодноразово вікладався, за різних обставин. Судові засідання призначались на 30 вересня 2019 року, 12 листопада 2019 року, 14 січня 2020 року.
Позивач у судове засідання не з`явився. До суду 14.01.2020 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
У судове засідання відповідач не з`явилась. Про місце, час і дату судового засідання повідомлялись неодноразово належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки у судове засідання суду не повідомлено.
Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На підставі наведеної норми, а також, врахувавши заяву позивача щодо розгляду справи без його участі, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом із оскаржуваної постанови встановлено, що 25.05.2019 поліцейським капралом поліції УПП в Запорізькій області Афоніною Катериною Валеріївною 2 баталйону 1 роти, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ЕАВ № 1174509), передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
По суті обставин зазначено, що 25.05.2019 о 08 год. 10 хв. в м. Запоріжжі вул. Сергія Тюленіна 73, водій керуючи транспортним засобом (LANOS, н.з. НОМЕР_1 ) здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка ін. ТЗ на цій смузі.
В матеріалах справи також навні пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що «адміністративне правопорушення відсутнє, місце складання постанови не відповідає закону, у праві користування правовою допомогою було відмовлено».
Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).
Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

На виконання приписів вищевказаних норм прийнято Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція).

Розділом ІІІ Інструкції передбачено те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до статей 258, 283 КУпАП уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Загалом, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Із метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Указані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Однак, відповідач не надала суду жодних доказів, які б свідчили про законність винесеної постанови. За таких обставин, відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено в ході розгляду цієї справи правомірності прийнятого рішення, оформленого у виді постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відсутність відеозапису або інших доказів, не дає суду можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про законність винесеної постанови. При цьому, відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, будь-яких належних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, не надав. За таких обставин, оскільки відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено в ході розгляду цієї справи правомірності прийнятого рішення, оформленого у виді постанови.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення.

Суд вважає, що за таких обставин, матеріали справи не мають підтвердження, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

За таких обставин та враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1174509 від 25.05.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.122 КУпАП закрити, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Судове рішення складене та підписане 14.01.2020.

Суддя І.П. Соболєва