Справа № 420/5960/19
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5960/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря - Філімоненка А.О.,

сторін:

представник позивача - Панасюк О.М. (за ордером)

представник позивача - Удовенко О.С. (за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТИВНА КОМПАНІЯ «ЛЮКСОН СПОРТ» (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 77) до Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000067/2 від 04.06.2019 року та картки відмови №UA500060/2019/00371 від 04.06.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТИВНА КОМПАНІЯ «ЛЮКСОН СПОРТ» до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000067/2 від 04.06.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Одеської митниці ДФС №UA500060/2019/00371 від 04.06.2019 року.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивач не погоджується з позицією митного органу, та наголошує, що Відповідач не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягає сплаті за цей товар.

Отже, митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів на підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною договору.

Прийняття митницею картки відмови є похідним від прийняття рішення про коригування митної вартості, отже у разі визнання рішення протиправним, відповідно картка відмови також підлягає скасуванню.

25.10.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов. В обгрунтування зазначено, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UA500060/2019/016212 від 03.06.2019 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, подані додатково документи не спростовували виявлені митницею розбіжності, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Заяви, клопотання учасників справи.

06.12.2019 року, від представника Позивача надійшла відповідь на відзив.

16.12.2019 року, від представника Відповідача надійшли заперечення проти відповіді на відзив.

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії судом не вчинялись.

Представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

У судове засідання, 20.01.2020 року, представник відповідача не з`явився, повідомлений належним чином.

Обставини справи.

Між ТОВ «СК «ЛЮКСОН СПОРТ» (Покупець) та компанією «EUROPAI SPORT TECHNOLOGIA KFT» (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний договір № 1810-18 від 18.10.2018 купівлі-продажу товару «футбольна штучна трава» згідно специфікації № 1 до договору.

З метою митного оформлення товару «штучне покриття для підлоги (штучна трава) для футбольних полей, модель SH100-6018...», 36 рулонів, 6 912 кв.м., вагою нетто 21 312,00 кг., брутто 21 852,00 кг., поставленого на підставі вказаного договору, ТОВ «СК «ЛЮКСОН СПОРТ» подало до Одеської митниці ДФС електронну митну декларацію № UA500060/2019/016212 від 03.06.2019, заявивши митну вартість імпортованого товару за ціною договору - 24 516,00 дол. США (681 дол. США рулон).

Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, та інші товаросупровідні документи, зокрема: зовнішньоекономічний договір № 1810-18 від 18.10.2018, додаткову угоду до договору № 1 від 01.04.2018, специфікацію № 1 від 18.10.2018, рахунок-фактуру (інвойс) № GІМY2D-1901- FY004-0326 від 22.03.2019, пакувальний лист від 25.03.2019., страховий поліс 019010771 від 24.03.2019, платіжне доручення № 1 від 30.11.2018, сертифікат про походження товару 620002 від 13.05.2019, коносамент TTFA001758 від 25.03.2019, автотранспортну накладну 771 від 24.05.2019 та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Одеською митницею ДФС не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UА500060/2019/000067/2 від 04.06.2019, яким збільшено митну вартість товару до рівня 10,8225 дол. США за квадр. метр.

У зв`язку з коригуванням митної вартості Одеською митницею ДФС 04.06.2019 прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - картка відмови) № UA500060/2019/00371 та роз`яснено право щодо випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантій.

З урахуванням положень ч. 7 ст. 55 МК України товари було випущені у вільний обіг за митною декларацією. № UA500090/2019/017498 від 12.06.2019 зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України у розмірі 391 475,12 грн., у т.ч. з ввізного мита - 105 804,09 грн., з ПДВ - 285671,03 грн.

ТОВ «СК «ЛЮКСОН СПОРТ» не погоджується з прийнятим Одеською митницею ДФС рішенням про коригування митної вартості товарів та виданою на його підставі карткою відмови у митному оформленні, а тому звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст. 7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 ст. 53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частинами 4 та 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з приписами пункту 6 Розділу II вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу II Методичних рекомендацій).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у Главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

- основний - за ціною договору, (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

- другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною контракту (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 2-3 ст. 57 Митного кодексу України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

- немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

- щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

- жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

- покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Висновки суду.

Надаючи оцінку правомірності дій суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000067/2 від 04.06.2019 року встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності: у страховому полісі 019010771 номер інвойсу не відповідає наданому до митного оформлення; у зовнішньоекономічному контракті від 18.10.2018 р. № 1810-18 не зазначено вартість пакування, що є складовою митної вартості згідно п.п. В п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України; до митного оформлення не надано декларацію країни відправлення, хоча пунктом 4.3 контракту передбачено її надання; наданий до митного оформлення інвойс № GIMY2D- 1901-FY004-0326 від 22.03.2019 виставлений продавцем однак завірений печаткою відправника; у поданому до митного оформлення інвойсі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт, що не дає змогу співвіднести дану поставку до вказаного контракту; у поданому до митного оформлення банківському документі відсутнє посилання на інвойс чи специфікацію до договору, що не дає змогу співвіднести грошовий переказ до даної партії товарів.

Суд вважає, що вказані розбіжності не впливають на числове значення і складових митної вартості товарів, з урахуванням наступного.

Щодо невідповідності номеру інвойсу у поданому до митного оформлення страховому полісі, суд зазначає наступне.

У страховому полісі № 019010771 від 24.03.2019 зазначено номер інвойсу № GIMY2D-1901-FY004, тоді як до митного оформлення подано інвойс № GIMY2D-1901- FY004-0326. Вказана невідповідність не є ціноутворюючим фактором та не впливає саме на числове значення складових митної вартості товарів. Декларантом подано до органу доходів і зборів всі необхідні документи, які у своїй сукупності давали змогу митниці визначити митну вартість товару за ціною договору.

Страхування як і митне очищення експорту товарів здійснювалось відправником товару, а позивач є самостійним суб`єктом господарювання та не може нести юридичної відповідальності за правильність відомостей, які наведені у страховому документі.

Крім того відомості, що містяться у страховому полісі, дозволяють ідентифікувати експортну операцію з конкретною поставкою товару. Адже згідно інформації, що міститься у страховому полісі, він виданий на партію товару «футбольна штучна трава, 36 рулонів» за коносаментом № TTFA001758, що відповідає поставці. Вартість страхування за цим страховим полісом становить 26 967,60 дол. США (110% від вартості партії товару 24 516,00 дол. США), як то передбачено умовами поставки CIF згідно Інкотермс, що також дає змогу ідентифікувати страховий поліс з даною поставкою.

Більш того, враховуючи, що поставка товару відбувалась за умовами CIF згідно Інкотермс, навіть неподання до митного оформлення страхових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, оскільки страхові витрати несе продавець, а отже ці витрати включені у ціну товару, про що зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 по справі № 821/1697/17 (К/9901/57611/18).

Щодо не зазначення вартості пакування у зовнішньоекономічному контракті від 18.10.2018 р. № 1810-18, то це також не впливає на митну вартість товару, оскільки вартість пакування в даному випадку не є складовою митної вартості товару, а входить у ціну товару.

Так, згідно з п. 7 контракту від 18.10.2018 р. № 1810-18, продавець пакує товар у звичайний пакувальний матеріал, придатний до перевезення товару автотранспортом. Упаковка не підлягає поверненню та входить у вартість товару.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни товару додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включались до ціни, що була сплачена або підлягає сплаті, у т.ч. вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Зі змісту наведеної норми випливає, що такі складові митної вартості товарів додаються до митної вартості тільки в тому випадку, якщо вони не включені в ціну, фактично сплачену або що підлягає сплаті.

А тому, враховуючи, що вартість пакування включається до ціни товару та окремо не додається (не є складовою митної вартості), то не зазначення її у грошовому виразі жодним чином не впливає на митну вартість товару.

Також, суд зазначає, що не подання до митного оформлення експортної декларації також не впливає на числові значення складових митної вартості товару з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 53 МК України декларація країни відправлення не є основним документом, що підтверджує митну вартість товару.

Згідно листа Європейської Комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення 27 березня 2008 року, відповідно до міжнародних митних стандартів, транспортні документи та/або інвойси, але не експортна декларація, мають бути представлені імпортером для підтвердження та перевірки митної декларації. Ці документи містять достатню інформацію, наприклад, країна відправлення/призначення, вартість, тощо.

Стосовно висловлених митницею недоліків щодо поданого до митного оформлення інвойсу № GIMY2D-1901-FY004-0326 від 22.03.2019 року, суд зазначає наступне.

Інвойс (рахунок-фактура) - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар.

Затвердженої форми рахунку-фактури та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 статті 53 Кодексу, серед яких рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Комерційні документи - документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Ці документи оформляє на своєму бланку продавець, а покупець на підставі їх здійснює оплату. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі.

Рахунок-фактура (інвойс) - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар. Окрім свого основного призначення як документа, в якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використаний як супровідний документ.

В даному випадку, інвойс №GIMY2D-1901-FY004-0326 від 22.03.2019 було оформлено продавцем - компанією «EUROPAI SPORT TECHNOLOGIA KFT» на своєму бланку та доручено відправнику товару - компанії QINGDAO GON SPORTS GRASS CO.LTD поставити цей товар на адресу покупця - TOB «СК «ЛЮКСОН СПОРТ».

У вказаному інвойсі наявна уся інформація, що необхідна для ідентифікації та відправлення товару: міститься інформація про покупця та продавця, найменування, модель товару, його кількість, умови поставки та вартість - 24516,00 дол. США (681 дол. США рул).

Оскільки в даному випадку інвойс виконував функцію не лише рахунка, а і товаросупровідного документа, відправник завірив направлений йому електронною поштою примірник інвойсу своїм підписом та печаткою, який супроводжував вантаж при перетині митного кордону України.

Таким чином, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості посадові особи Одеської митниці ДФС могли впевнитись, що інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо митної вартості товару, що заявлена декларантом.

Крім того, на підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом було подано платіжне доручення № 1 від 30.11.2018 згідно з яким позивач на рахунок Продавця - компанії «EUROPAI SPORT TECHNOLOGIA КFТ» сплатив 24 965,46 дол. США передплати за контрактом № 1810-18 від 18.10.2018, як то передбачено п. 3.1 договору (6 % від ціни контракту).

В призначенні вказаного платіжного документа вказано про передоплату за контрактом від 18.10.2018 р. №1810-18, при цьому відсутність посилання на специфікацію до контракту не є розбіжністю, а специфікація є додатком до цього контракту. Посилання на інвойс у даному платіжному дорученні є неможливим, оскільки за ним здійснюється передоплата за весь товар, а не за частину партії товару за конкретним інвойсом.

Отже, ТОВ «СК «ЛЮКСОН СПОРТ» при здійсненні митного оформлення товару в повній відповідності було дотримано вимоги Митного кодексу України щодо визначення митної вартості товару та були подані всі необхідні документи на підтвердження митної вартості, передбачені статтею 53 МК України.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Враховуючи викладене, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція викладена у більшості постанов Верховного Суду та залишається незмінною, наприклад, у постановах від 31.01.2018 по справі № 813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 18.04.2018 по справі № 826/13087/16 (К/9901 /36823/18), у постанові від 11.12.2018 по справі №825/759/17 (К/9901/42852/18), у постанові від 05.02.2019 по справі № 820/11866/15 (К/9901/7678/18), від 18.07.2019 по справі № 821/829/18 (К/9901/5724/19).

В порушення ч. 3 ст. 53 МК України, у митного органу не було правових підстав для витребування додаткових документів, оскільки подані декларантом документи не містили розбіжності.

Крім того, судом встановлено, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, посадові особи митниці в якості джерела для коригування обрали митну декларацію №UA500090/2019/007109 від 24.05.2019, за якою здійснювалась поставка частини партії товару «штучне покриття для підлоги (штучна трава)» за цим же контрактом №1810-18 від 18.10.2018 року.

По-перше, заявления TOB «CK «ЛЮКСОН СПОРТ» митної вартості товару за обраною для порівняння декларацією № UA500090/2019/007109 також відбувалось за шостим методом визначення митної вартості у зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості № UA500090/2019/000001/2 від 16.05.2019, яке оскаржено позивачем в судовому порядку.

По-друге, у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500090/2019/000001/2 від 16.05.2019 вартість товару «штучне покриття для підлоги (штучна трава)» скориговано з 681 дол. США рулон до 7,34 дол. США кв.м., тоді як в спірному рішенні вартість товару скоригована вже до рівня - 10,8225 дол./кв.м.

Отже, всупереч положенням статті 64 МК України митна вартість товару у спірному рішенні визначена довільно та не ґрунтується на раніше визначених вартостях.

Згідно з положеннями ст. 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Отже, обов`язок доведення неправильності заявленої митної вартості покладається на митний орган.

Враховуючи вищевикладене, Відповідач не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягає сплаті за цей товар.

За таких обставин, суд вважає, що подані Позивачем документи, необхідно вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару, а висновок Відповідача про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), суд вважає необґрунтованим, а застосування резервного методу неправомірним.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 26.02.2019 року по справі №815/5988/15, від 14.05.2019 року по справі №820/2474/16 висновками щодо застосування норм права у спірних правовідносинах є наступне: митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, і таке інше.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000067/2 від 04.06.2019 року Одеською митницею не дотримано вимог законодавства.

Прийняття митницею картки відмови №UA500060/2019/00371 від 04.06.2019 року, є похідним від прийняття рішення про коригування митної вартості, отже у разі визнання рішення протиправним, відповідно картка відмови також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТИВНА КОМПАНІЯ «ЛЮКСОН СПОРТ» (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 77) до Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000067/2 від 04.06.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Одеської митниці ДФС №UA500060/2019/00371 від 04.06.2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТИВНА КОМПАНІЯ «ЛЮКСОН СПОРТ» () з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (), сплачений судовий збір у розмірі 5872 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 12 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.01.2020 року.

Суддя Бутенко А.В.

.