Справа № 280/2349/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2020 року м. Дніпросправа № 280/2349/19

головуючий суддя І інстанції Семененко М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року в адміністративній справі №280/2349/19 в частині витрат на правничу допомогуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2019 року №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2019 року №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2019 року №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08 травня 2019 року №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19210, 00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 400,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати в частині витрат на правничу допомогу та прийняти нове, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19200.00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що понесені витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 19200.00 грн., підтверджуються належним чином сформованими документами, що свідчить про необхідність їх стягнення у повному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів надання послуг на суму 10800.00 грн., зокрема відсутні акти прийому передачі наданих послуг, не надано детального розрахунку часу, витраченого на надання цих послуг тощо, що свідчить про відсутність підстав для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року, у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 12 жовтня 2006 року, у справі «Двойних проти України» від 30 березня 2004 року, у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, позивачем до суду було надано: договір про надання правової допомоги від 18.12.2018 року, перелік (розрахунок) наданих послуг за Договором від 10.05.2019 року, додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги від 18.12.2018 року від 28.05.2019 року, акт до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.12.2018 року.

Відповідно до п. 4.2 Договору від 18.12.2018 року за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 Договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 18.12.2018 «Перелік (розрахунок) наданих послуг за Договором» від 10 травня 2019 року визначено найменування та обсяг наданих послуг:

1) об`єм правової допомоги на підготовчій стадії:

-правовий аналіз документів, матеріалів інших джерел доказової бази (акт, постанова довіреність інших необхідних документів і т.п.) наданих Клієнтом з метою визначення судової перспективи розгляду спору у судовому процесі;

-пошук актуальної судової практики з питань аналогічних спірним правовідносинам;

- правовий аналітично-порівняльний аналіз документів, матеріалів інших джерел доказової бази наданих Клієнтом з метою визначення судової перспективи судового розгляду 3 актуальною судовою практикою з питань аналогічних спірним правовідносинам та чинною законодавчо правовою базою з метою визначення їх взаємовідносин та можливості використання і застосування на стадії розгляду судом першої інстанції;

-формування висновку щодо можливості захисту прав Клієнта у судовому порядку.

Визначено, що на надання даних послуг адвокатом витрачено 18 годин, гонорар становить 10 800,00 грн.

2) складання необхідних процесуальних документів: позовної заяви з додатками до неї, відповідей на відзив, заяв з процесуальних питань, запитів та клопотань та інших документів правового змісту в міру виникнення необхідності.

Представництво інтересів, здійснення правового супроводу та участь, в судових засіданнях суду першої інстанції (одному підготовчому судовому засіданні та одному судовому засіданні з розгляду справи по суті), незалежно від тривалості цих засідань.

Визначено, що на надання даних послуг адвокатом витрачено 14 годин, гонорар становить 8 400.00 грн.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 18.12.2018 від 28 травня 2019 року змінено порядок розрахунків за договором та визначено, що розрахунок між сторонами проводиться незалежно від результатів розгляду позовної заяви шляхом попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням по справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг та пов`язаністю таких послуг безпосередньо з веденням конкретної справи та реального факту понесення таких витрат, як то випливає зі змісту ст. 134 КАС України, а не відкладення їх на майбутнє, що передбачено вищевказаною Додатковою угодою.

Отже, як свідчать матеріали справи, позивачем не було подано до суду жодних документів, які б підтверджували факт реального понесення позивачем витрат на правничу допомогуу розмірі 10 800,00 грн., надану адвокатом Євсеєнко Віталієм Володимировичем, відповідно до наведених документів, а тому апеляційна скарга останнього про стягнення з відповідача вказаних витрат у загальному розмірі 19200.00 грн. задоволенню не підлягає.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року в адміністративній справі №280/2349/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко