Справа № 240/12094/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними рішення про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобов`язання призначити таку пенсію.
Позивач зазначає, що належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії і має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З цих підстав в 2018 та 2019роках звертався відповідно до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про таке дострокове призначення пенсії. На підтвердження свого права Позивачем було надано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, трудову книжку та відповідні довідки про наявність трудового стажу, але Відповідач протиправно з підстав, викладених в листах відповідно від 01.06.2018року та від 21.11.2019року, відмовив Позивачу в призначенні такої пенсії.
Ухвалою суду від 10.12.2019року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не прибув, одночасно із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, а 03.01.2020року - клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з даним позовом.
Судове засідання, призначене на 08.01.2020року не відбулося по причині неявки представників сторін.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача по справі, в судове засідання повторно не прибув, направив до суду відзив на позов та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відзиві проти позову заперечується і зазначається, що бажана для Позивача пенсія із зниженням пенсійного віку на 8 років може бути призначена виключно за наявності доказів того, що Позивач у 1987 році працював у зоні відчуження не менше 14 календарних днів та за наявності загального страхового стажу не менше 26 років. На думку Відповідача, Позивачем не надано жодних доказів щодо періоду його роботи в 1987році в зоні відчуження, а загальний трудовий стаж Позивача складає лише 6 років 11 місяців та 29 днів.
Крім того, у відзиві зазначається, що Позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення з даним позовом.
Враховуючи неявку в судове засідання сторін та відсутність в потребі допиту свідків та експерта, суд відповідно до вимог ч.9 ст.205 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.
За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.
Одночасно відповідно до положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991року N796-XII (надалі - Закон N796-XII) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", але не менше 15 років страхового стажу.
Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів вік виходу на пенсію зменшується на 8 років.
Тобто, для зменшення віку виходу на пенсію на 8 років учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в тому числі віднесених до 2-ї категорії, загальний термін їхньої роботи в зоні відчуження повинен складати не менше 14 календарних днів та не менше 15 років страхового стажу.
Саме у відповідності до вказаних правових норм були зумовлені звернення Позивача в 2018році та в 2019році щодо призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років.
За результатами розгляду звернень Позивача Бердичівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було прийнято оскаржуване рішення, викладене в листі від 01.06.2018року, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області - в листі від 21.11.2019року.
Суд враховує, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" від 22 серпня 2018 року №628 Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.
Оскаржувані перелічені рішення не відповідають обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.
Алгоритм дій Відповідача щодо розгляду звернень Позивача врегульований правовими нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (надалі - Порядок N 22-1).
Як зазначено в оскаржуваних рішеннях від 01.06.2018року та від 21.11.2019року, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача загального терміну його роботи в зоні відчуження не менше 14 календарних днів та загального страхового стажу.
Судом встановлено та визнається представником Відповідача, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (01.06.2018року) був особою, якій виповнилося 52роки, а станом на день звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (21.11.2019року) був особою, якій виповнилося 53роки.
Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач згідно посвідчення серії НОМЕР_1 відноситься до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987році 2-ї категорії (а.с.3).
Безспірно, згідно з положеннями ст. 65 Закону N 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Підстави (критерії) визначення тих чи інших категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення відповідних пільг і компенсацій врегульовані правовими нормами статті 14 Закону N796-XII.
Так, за приписами статті 14 Закону N796-XII особи, які працювали в зоні відчуження в 1987 році в залежності від кількості календарних днів такої роботи відносяться до другої або третьої категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Як зазначено в абзаці четвертому пункту 2 частини першої статті 14 Закону N796-XII, особи які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, відносяться до учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.
Аналогічно, відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. N 551, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році" (категорія 2) серії А синього кольору.
Таке посвідчення Позивача з відміткою про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 "Про перевірку правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", вважається дійсним.
В розумінні вимог статті 10 та пункту 2 частини першої статті 14 Закону N796-XII посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987році 2-ї категорії свідчить, що державою визнано, що Позивач безпосередньо брав участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.
Тобто, саме посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1987році" містить інформацію про кількість робочих днів такої особи у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1987 році, а саме - не менше 14 календарних днів.
Таким чином, суд вважає безпідставними доводи Відповідача про відсутність документів з інформацією про конкретний період перебування Позивача в населених пунктах (об`єктах) зони відчуження. Такі доводи не ґрунтуються ні на матеріалах справи ні на вимогах чинного законодавства.
Більш того, за приписами абзацу десятого підпункту 5 пункту 2.1 Порядку N 22-1, документами, що підтверджують право особи на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Відповідач не врахував, що довідка за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N122, містить виключно інформацію для врахування стажу роботи в пільговому вимірі (в півтора чи трьохразовому), а не для підтвердження самої роботи.
Одночасно суд зазначає, що в розумінні вимог пункту 4.2 цього ж Порядку N 22-1 Відповідач не наділений жодними повноваженнями щодо визнання незаконними подані документи та їх скасування, в тому числі щодо посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987році 2-ї категорії. Відповідач, як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд зазначає також про безпідставність доводів Відповідача, наведених у відзиві, щодо наявності у Позивача загального страхового стажу лише 6 років 11 місяців та 29 днів.
В оскаржуваному листі від 01.06.2018року територіальним органом Пенсійного фонду України визнавалося наявність у Позивача страхового стажу 22роки 4 місяці 11днів (а.с.23-24). Такий висновок узгоджується із даними, що відображені в трудовій книжці Позивача, копія якої досліджена судом (а.с.13-15).
Враховуючи те, що для призначення пенсії Позивачу із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів, були наявні всі необхідні документи для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 8 років, суд робить висновок про неправомірність дій Відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову.
Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними та скасування рішень Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років та зобов`язання призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з моменту звернення (01.06.2018року) та із досягненням 52-річного віку.
Одночасно суд визнає поважними причини пропуску Позивачем строку звернення до суду, наведені в його клопотанні від 02.01.2020 року (а.с.42).
Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити, визнати протиправними та скасування рішень Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк