Справа № 320/3863/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3863/19
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

28 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Горяйнова А.М. та суддів Файдюка В.В., Чаку Є.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року апеляційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги була залишена без руху у зв`язку з тим, що вона оформлена без дотримання вимог ст. 296 КАС України. Скаржнику був наданий строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали відповідач подав клопотання про відстрочення сплати судового збору або продовження строку усунення недоліків.

Перевіривши доводи зазначеного клопотання, колегія суддів прийшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Колегія суддів не встановила підстав та умов, за яких відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» сторона може бути звільнена від сплати судового збору або може бути відстрочено таку сплату.

Під час вирішення цього клопотання колегія суддів також враховує висновок Верховного Суду, викладений в ухвалі від 03 серпня 2018 року у справі № 804/6222/17. За змістом вказаного судового рішення скаржник (яким був територіальний орган Державної фіскальної служби України), не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія ст. 8 Закону України «Про судовий збір» щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Разом з тим, клопотання скаржника містить також прохання про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги, яке обґрунтоване відсутністю затвердженого кошторису на 2020 рік та коштів для сплати судового збору.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Бюджетного кодексу України порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями абз. 2 п. 44 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 (далі - Порядок) передбачено, що до затвердження в установленому порядку кошторисів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів і планів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби.

У відповідності до п. 14 Порядку проекти кошторисів складаються усіма установами на наступний бюджетний рік, якщо ці установи функціонували до початку року, на який плануються видатки бюджету та/або надання кредитів з бюджету. У разі коли установи утворені не з початку року, кошториси складаються і затверджуються для кожної установи з часу її утворення до кінця бюджетного року в загальному порядку. Кошториси установ, які протягом бюджетного періоду реорганізовані або підпорядкування яких змінено згідно із законодавством, складаються і затверджуються в загальному порядку, в тому числі за новим підпорядкуванням.

Зазначені норми права вказують на те, що відсутність затвердженого кошторису на 2020 рік не є перешкодою для отримання скаржником видатків бюджету та сплати судового збору у встановлений судом строк.

Також Головне управління ДФС у Київській області посилається на відсутність коштів для сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Разом з тим, скаржник не надав суду виписку по рахунку або інші докази на підтвердження своїх доводів про відсутність коштів для сплати судового збору.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що клопотання відповідача про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, що оформлена не відповідно до вимог, встановлених статтею 296 зазначеного Кодексу, застосовуються правила статті 169 КАС України, згідно яких така апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Згідно з ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Копію ухвали суду від 08 січня 2020 року скаржник отримав 13 січня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відтак, строк усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 23 січня 2020 року.

З огляду на те, що станом на 28 січня 2020 року скаржник не усунув зазначені в ухвалі від 08 січня 2020 року недоліки апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним повернути апеляційну скаргу скаржнику.

Керуючись ст.ст. 77, 121, 169, 296, 298, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про відстрочення сплати судового збору або продовження строку усунення недоліків - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку