Справа № 640/2730/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Київ № 640/2730/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс Інжиніринг» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Баланс Інжиніринг» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «Баланс Інжиніринг») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 01.11.2018 № (форма «Р») про збільшення податкового зобов`язання і застосування штрафних санкцій та від 01.11.2018 № (форма «ПС») про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сумі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевірка була проведена за відсутності законних підстав, з порушення процедури проведення, а тому позивачем не було допущено контролюючий орган та не надавались документи. Водночас зауважено, що висновки, викладені в акті за наслідками перевірки господарської діяльності товариства, є безпідставними та без аналізу первинної документації позивача зі спірними контрагентами ТОВ «Профбудкомплект», ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія», ТОВ «Інтер Текноледжі», ТОВ «Інтербілд Комьюніті», як наслідок, прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки встановлено оформлення окремої первинної документації без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Крім цього, позивачем на вимогу податкового органу не було надано документів до перевірки, чим порушено п.44.6 ст.44 та п.п.85.2, 85.4 ст.85 Податкового кодексу України. Відтак при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв у межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Баланс Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з низкою суб`єктів господарювання за період з 01.01.2014 по 29.07.2016, за результатами якої складено акт від 03.10.2018 №244/26-15-14-07-01-10/38602948.

У висновка вказаного акту зазначено порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 73 016 грн, у тому числі: в березні 2015 року на суму 8 733 грн, в листопаді 2015 року на суму 11 667 грн, в грудні 2015 року на суму 14 283 грн, в червні 2016 року на суму 25 000 грн, в липні 2016 року на суму 13 333 грн; п.44.6 ст.44, п.85.2, п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України, оскільки не надано ТОВ «Баланс Інжиніринг» документів до перевірки.

На підставі висновків акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення: від 01.11.2018 №, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 і п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції у сумі 510 грн; від 01.11.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 80 354 грн, у т.ч. за основним платежем в сумі 64 283 грн та за штрафними санкціями в сумі 16 071 грн.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, контролюючі органи мають проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст. 75 ПКУ, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи..

Приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. ПКУ передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 ст.78 ПКУ).

Згідно із п. 77.6 ст. 77 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Положеннями ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлення від 20.09.2018 №907/26-15-14-07-01, ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. від 01.08.2016 у справі №760/6919/16-к, винесеної в рамках кримінального провадження від 08.12.2015 №0000630 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212,ч.4 ст.190 КК України, наказу ГУ ДФС у м. Києві від 06.06.2018 №9550, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства.

Як і сам позивач зазначає в позовній заяві, що відповідно до ст.81 Податкового кодексу України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином, посилання позивача на те, що перевірка була проведена на підставі документів, які складені з порушеннями вимог законодавства України, а ухвала Солом`янського районного суду м. Києва не може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки як за видом так і за строком, судом не беруться до уваги, оскільки платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопущення посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допущення до податкової перевірки відбулося, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За таких обставин, перевірка вважається проведеною як юридичний факт в силу самого допуску до її проведення, а тому посилання на ці обставини як підставу ненадання запитуваних документів відповідачу, судом не беруться до уваги.

Також, суд наголошує, що запити від 21.09.2018 та від 25.09.2018 про надання документації вручено в межах розпочатої перевірки, допуск до якої здійснено 20.09.2018, для надання документів, пояснень та інформації необхідних для її перевірки, в тих межах та з питань, з яких вона призначена.

Разом з тим, позивач також наголошував, що останнім не було надано документів податкового обліку та бухгалтерського обліку, оскільки запити неналежним чином оформлені та не відповідають вимогам ст.73 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 85.2., 85.4, 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Приписами п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу України визначено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

За наслідками ненадання запитуваних документів податковим органом складено акти від 24.09.2018 №824/26-15-14-07-01-16/38602948 та від 26.09.2018 №835/26-15-14-07-01-16/38602948 про ненадання ТОВ «Баланс Інжиніринг» документів податкового обліку та бухгалтерського обліку.

З аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що на платника податків, діяльність якого перевіряється контролюючим органом в межах документальної виїзної перевірки, покладається обов`язок, під час здійснення такої, надавати у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки на запит посадової (службової) особи контролюючого органу, яка проводить перевірку.

При цьому, висновки позивача щодо невідповідності запиту відповідача вимогам положень статті 73 ПК України суд вважає помилковими, адже дані положення законодавства стосуються повноважень контролюючого органу по здійсненню діяльності з інформаційно-аналітичного забезпечення та не мають жодного відношення до спірних правовідносин.

Як установлено п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Отже, враховуючи невиконання позивачем правомірної вимоги податкового органу по наданню документів під час проведення документальної перевірки, застосування до позивача фінансової відповідальності, передбаченої ст. 121 Податкового кодексу України та прийняття податкового повідомлення-рішення від 01.11.2018 № є обґрунтованим.

При цьому, щодо суті встановлених порушень в акті перевірки від 03.10.2018 №244/26-15-14-07-01-10/38602948 суд зауважує на наступному.

Позиція податкового органу ґрунтується на тому, що господарська діяльність позивача з контрагентами ТОВ «Профбудкомплект», ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія», ТОВ «Інтер Текноледжі», ТОВ «Інтербілд Комьюніті» здійснювалась без настання правових наслідків, для забезпечення податкової вигоди третіх осіб шляхом формального оформлення первинних документів. При цьому відповідач посилався на досудові розслідування відносно спірних контрагентів вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 у справі №760/20771/17 відносно директора ТОВ «Профбудкомплект».

При цьому, позиція позивача ґрунтується виключно на доводах протиправності призначення та проведення перевірки і неналежним чином здійснення процедури оформлення запитів податковим органом, що зумовлювало, на думку позивача, протиправність висновків в акті перевірки щодо фіктивності господарських операцій зі спірними контрагентами.

Водночас, під час розгляду справи ТОВ «Баланс Інжиніринг» не надано обґрунтувань та доказів на спростування висновків акту перевірки по суті встановлених порушень, до матеріалів справи, як і під час перевірки, також не долучено первинної документації по господарським операціям із спірними контрагентами, а тому в рамках даного спору позивачем не спростовано висновків, які були покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення про збільшення суми податку на додану вартість від 01.11.2018 №.

Посилання позивача у відповіді на відзив фіскальної служби на те, що ні в акті перевірки, ні під час розгляду справи не ставилось під сумнів достовірних даних, які містяться в первинних бухгалтерських документах, суд вважає неприйнятним, оскільки необґрунтоване ненадання документів зумовило неможливість контролюючому органу дослідити первинну документацію та викласти відповідні висновки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в сукупності, у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 01.11.2018 №.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295-297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс Інжиніринг» відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Баланс Інжиніринг» (03680, м. Київ, вул. Червонопрапорна, будинок 34, корпус 4, ).

Відповідач: Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко