Справа № 215/6910/19
Суддя: Красюк К. І.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/6910/19
Провадження 2-а/215/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді Красюк К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу у місті Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тернівської районної у місті ради, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тернівської районної у місті ради, в якому просить скасувати постанову від 23.10.2019 року № 80, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувана постанова адміністративної комісії винесена на підставі протоколу АПР18 №109634

від 26.09.2019 р., в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушила п.п. 6.5.4, 10.4, 12.4.9.4 Правил благоустрою в місті Кривому Розі, затверджених рішенням міської ради від 21.10.2015 р. № 4038. При цьому п. 10.4 Правил встановлено, що на земельних ділянках об`єктів благоустрою забороняється складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на земельній ділянці, де розташовані будівельні матеріали, є об`єкти благоустрою. Існування об`єкту благоустрою повинно бути зафіксовано документально, порядок такого фіксування наявності об`єкту благоустрою встановлений Інструкцією з проведення технічної паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів, яка затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.10.2012 р. № 550, яка передбачає проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів. Відповідно до п. 1.6. Інструкції на кожний об`єкт благоустрою складається інвентаризаційна справа. Оскільки такі документи відсутні, то відсутні будь-які законні підстави для твердження, що будівельні матеріали знаходяться на земельній ділянці об`єкта благоустрою. Також позивачка зазначила, що завідувач відділу земельних відносин та будівництва виконкому районної у місті ради Фуголь В.О., роз`яснення якої заслухала адміністративна комісія, пояснила, що місце, на якому розташовані будівельні матеріали, є вільними міськими землями. Таким чином, застосування пункту 10.4. Правил для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП вона вважає безпідставним, протизаконним та упередженим. Вимог щодо використання вільних міських земель ні п. 10.4 Правил, ні ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», на які посилається адміністративна комісія, не містять.

24 грудня 2019 року від голови Тернівської районної у місті ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що оскаржувана постанова адміністративної комісії при виконкомі Тернівської районної у місті ради №80

від 23.10.2019 є законною та обґрунтованою. На засіданні адміністративної комісії ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки, було заслухано її пояснення. Зокрема, ОСОБА_1 заперечувала проти протоколу, оскільки вважала що земельна ділянка, на якій перебувають будівельні матеріали, і які їй необхідні для будівництва, не є об`єктом благоустрою, земельна ділянка не сформована та відсутні документи, які підтверджують це. При цьому членом адміністративної комісії було декілька разів зачитано ст. 13 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», а саме щодо визначення поняття об`єкт благоустрою, але нею було зазначено, що їй не було надано доказів, які підтверджують, що земельна ділянка на якій розміщенні будівельні матеріали для будівництва будинку та будівельне сміття є об`єктом благоустрою. 23.10.2019 відбулось засідання адміністративної комісії по розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП. ОСОБА_1 на засідання не з`явилась. На засіданні було всебічно досліджено наявні докази, заслухано свідка ОСОБА_2 , яка повідомила, що при складанні адміністративного протоколу ОСОБА_1 не заперечувала факт належності їй будівельних матеріалів, щодо статусу земельної ділянки, також завідувач відділу земельних відносин та будівництва виконкому районної у місті ради Фуголь В. повідомила, що земельна ділянка, на якій розміщено будівельні матеріали це є вільні землі не надані у власність та користування. Підстав для закриття адміністративного провадження не було встановлено, закриття провадження ставить у дискримінаційне становище інших учасників суспільних відносин, які притягуються до відповідальності за порушення (не додержання) Правил благоустрою в м. Кривому Розі та КУпАП. Твердження ОСОБА_1 що лише за наявності доказів (інвентарної справи, абрисів, тощо) земельна ділянка вважається об`єктом благоустрою є хибним. Стаття 13 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» визначає, що належить до об`єктів благоустрою. Просив оскаржувану постанову залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

11 січня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що наданий до суду відзив на позовну заяву складено не відповідачем, яким є адміністративна комісія при виконавчому комітеті Тернівської районної у місті ради, а тому просила його не долучати. Окрім того, у відповіді на відзив викладені ті ж підстави для задоволення позову, на які ОСОБА_1 посилалася у своєму позові.

17 січня 2020 року від в.о. голови Тернівської районної у місті ради надійшли заперечення на позов, які за своїм змістом повторюють твердження, викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, відповідно до вимог якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступних фактичних даних.

26 вересня 2019 року дільничним офіцером поліції Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Гавелею Д.В. було складено протокол за номером 109634, згідно якого 26.09.2019 року приблизно

о 10.30 год. ОСОБА_1 біля земельної ділянки по вул . Михайличенка , 10 заскладовить будівельні матеріали залізо бетонні блоки чим порушила п.п. 6.5.4, 10.4 та 12.4.9.4 рішення КМР від 21.10.2015 р. № 4038, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

На підставі даного протоколу, 23.10.2019 року адміністративною комісією при виконкомі Тернівської районної у місті ради винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 340 грн за порушення ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу на положення ст. 245 КУпАП, якою визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення в основу свого рішення покладено «пояснення/роз`яснення» завідувача відділу земельних відносин та будівництва виконкому районної у місті ради Фуголь В.О. та головного спеціаліста відділу Сєдих Ю.М. про приналежність та статус земельної ділянки, на якій знаходяться будівельні матеріали, а саме: «будівельні матеріали знаходяться на земельній ділянці, які є землями територіальної громади (вільні міські землі)». При цьому, процесуальний статус зазначених у постанові осіб, не визначено. Дані про те, що вказані особи допитувались як свідки, або що вони є експертами, які надали свій висновок, - у постанові відсутні. Таким чином, вказані «пояснення/роз`яснення» не можуть бути доказом у справі у розумінні ст. 251 КУпАП.

Окрім того, як зазначає сам відповідач, відповідно до ст. 13

ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Однак, у постанові жодним чином не визначено, до якого саме із визначених у вищенаведеній статті об`єкту благоустрою відноситься земельна ділянка, на якій розташовані будівельні матеріали, - чи то вулиця, чи прибудинкова територія, чи пішохідна доріжка тощо. Окрім того, поняття вільні міські землі вказана стаття не містить.

Також, суд зауважує про те, що приналежність та статус земельної ділянки не визначається «поясненнями/роз`ясненнями» фізичних осіб, а тому такі докази не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження указаних обставин.

Згідно ч. 1. ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суду не надано відповідачем належних доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП України, які б беззаперечно та однозначно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 152 КУпАП, а можливість збирання нових доказів після ухвалення постанови, що оскаржується, втрачена.

Таким чином суд приходить до висновку, що постанова від 23 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, прийнята з порушенням вимог законодавства щодо її складання, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, тобто рішення у справі про адміністративне правопорушення не відповідає положенням

ч. 2 ст. 2 КАС України, твердження позивача не спростовані, у зв`язку з чим, позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 7, 152, 245, 251, 252, 280 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 73-78, 242-246, 250, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тернівської районної у місті ради, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тернівської районної у місті ради від 23 жовтня 2019 року № 80, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за порушення ст. 152 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.01.2020 року.

Суддя: