Справа № 826/1675/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Київ № 826/1675/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Трейдекс Пак Україна"
до Головного управління ДФС у м. Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень,

за участю:

представника позивача - Фурсенка Ігоря Ігоровича (директор),

представника позивача - Шведи Олега Володимировича (довіреність б/н від 25.01.2017),

представника позивача - Микульської Тетяни Василівни (довіреність б/н від 27.10.2016),

представника відповідача - Піонтковської Альони Олександрівни (довіреність від 22.11.2016 № 166/26-15-10-04),

представника відповідача - Семенища Олександра Ігоровича (довіреність від 02.09.2016 № 96/26-15-10-04-17),

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдекс Пак Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.12.2015 між позивачем та «Europcell GmbH» була підписана угода про залік зустрічних однорідних вимог, згідно якої заборгованість позивача перед «Europcell GmbH» щодо оплати за контрактом №18112014 від 18.11.2014 в розмірі 12 875,26 євро та за контрактом .20150403/2 від 03.04.2015 р. в розмірі 1917,18 євро зарахована в рахунок виконання «Europcell GmbH» зобов`язання по поверненню коштів, перерахованих останнім в рамках контракту №20150403/1 від 03.04.2015 в розмірі 14 793,12 євро, з огляду на що з моменту підписання угоди про залік зустрічних однорідних вимог, а саме з 28.12.2015, припиняються зобов`язання позивача перед «Europcell GmbH» щодо оплати за контрактом №18112014 від 18.11.2014 та за контрактом №20150403/2 від 03.04.2015 та відповідно припиняються зобов`язання «Europcell GmbH» перед позивачем щодо повернення коштів за контрактом №20150403/1 від 03.04.2015.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, які він обґрунтовує тим, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що позивачем укладено імпортний контракт від 03.04.2015 № 20150403/1 з нерезидентом «Europcell GmbH» (Німеччина) щодо поставки товару згідно специфікацій (мішковий крафт-папір) та позивачем за вказаним контрактом згідно з виписками банку, перераховано на користь нерезидента 289442,75 євро (7094819,56 грн.), водночас товар від компанії «Europcell GmbH» (Німеччина) надійшов згідно митних декларацій на загальну суму 273013,89 євро та позивач листом від 24.05.2016 № 24/1 у відповідь на запит ГУ ДФС у м. Києві від 15.04.2016 № 10/26-15-14-06-04-29 підтверджено, що товар за контрактом від 03.04.2015 № 20150403/1 не завезено і передоплата не закрита.

У судовому засіданні суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час розгляду справи, суд встановив наступне.

У період з 13.09.2016 по 15.09.2016 Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдекс Пак Україна" з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за імпортним контрактом від 03.04.2015 №20150403/1, укладеним з нерезидентом "Europcell GmbH" (Німеччина) згідно листів ПАТ «Сбербанк» від 03.03.2016 №69/07-5-1-БТ (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 09.03.2016 №8891/10БТ) та від 04.04.2016 №3555/4/07-5-1-БТ (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 04.04.2016 №13771/10/БТ).

За результатами перевірки складено акт від 15.09.2019, яким встановлено порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків поземній валюті», а саме: ненадходження імпортного товару на суму 16 428,86 євро (485258,67 грн.) та пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» , а саме: порушення строків декларування станом на 01.04.2016 та 01.07.2016.

10.10.2016 на підставі зазначеного акту перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення, якими нараховано пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності № у розмірі 278762,33 грн. та № у розмірі 340,00 грн.

Позивач не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 10.10.2016 № суд зазначає наступне.

Податковим повідомленням - рішенням від 10.10.2016 № до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 340,00 грн. згідно з пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і контролю" за порушення пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і контролю".

У преамбулі Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і контролю" (Декрет втратив чинність з 07.02.2019 згідно із Законом України від 21.06.2018 №2473-VIII) визначено, що цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Пунктом 2 статті 16 зазначеного Декрету визначено, що санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Таким чином у Декреті Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і контролю" вирішено питання щодо компетентного органу, який має право застосовувати санкції за порушення його норм та таким повноважним органом визначено Національний банк України.

Отже, санкції, передбачені статтею 16 вказаного Декрету, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами, до яких відповідач не відноситься.

Верховний Суд України неодноразово висловлювався щодо такого правозастосування у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 27.04.2004 у справі №3-661к04, від 07.02.2012 у справі №21-904во10.

Висновок Верховного Суду України полягає у тому, що статтею 16 зазначеного Декрету Кабінету Міністрів питання щодо компетентного органу, який має застосовувати санкції за порушення приписів Декрету, вирішено однозначно - повноважним органом є Національний банк України.

За таких обставин у відповідача не було повноважень для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій та прийняття податкового повідомлення-рішення від 10.10.2016 № .

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 826/2800/17.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 10.10.2016 № суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною першої статті 2 зазначеного Закону, встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно з частиною третьою статті 1 та частиною четвертою статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень пункту 1 постанов Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160, від 03.06.2015 № 354, від 03.09.2015 №581, від 04.12.2015 № 863, від 03.03.2016 № 140 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до частини першої статті 627 та частини першої статті 628 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлено, що суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім прямо або у винятковій формі заборонених законами України.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно статті 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, щодо довічного утримання (догляду), у разі спливу позовної давності, а зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом, в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України, встановлено, що господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Таким чином, одним із способів припинення зобов`язань є зарахування, при якому погашаються зустрічні однорідні вимоги, для здійснення якого необхідна наявність таких умов: вимоги повинні бути зустрічними, тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами, та однорідними, а також має настати строк виконання за всіма зустрічними вимогами.

Відповідно до пункту 1.10. Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями затвердженої постановою Правління Національного банку України №136 від 24.03.1999 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631, експортна операція з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Отже, допускається припинення зобов`язань за зовнішньоекономічними контрактами шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за умови представлення суб`єктом господарювання належних та допустимих доказів наявності взаємних вимог та відповідності таких вимог критеріям однорідності вимог, відсутності спору щодо вимог, строк виконання таких вимог настання або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями затвердженої постановою Правління Національного банку України №136 від 24.03.1999 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631 визначено, що банк згідно з цією Інструкцією контролює дотримання резидентом установлених законодавством строків розрахунків за експортною операцією резидента, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання транспортних, страхових послуг розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.

Позивач мав господарські взаємовідносини із нерезидентом «Europcell GmbH» згідно наступних контрактів від 18.11.2014 №18112014, від 03.04.2015 №20150403/1 та від 03.04.2015 №20150403/2 від 03.04.2015 p..

На виконання умов Контракту №18112014 від 18.11.2014позивач переказав Europcell GmbH» за поставку товару суму у розмірі 76 500,00 євро, що підтверджується банківськими виписками.

«Europcell GmbH» за вказаним контрактом поставило позивачу товар на суму 89 375,26 євро згідно наступних митних декларацій:

- №100270001/2014/223497 від 09.12.2014 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 14 356,69 євро.

- №100270001/2014/223766 від 15.12. 2014 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 14 552,86 євро.

- №100270001/2014/223916 від 16.12.2014 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 14 518,95 євро.

- №100270001/2014/223918 від 16.12.2014 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 14 641,97 євро.

- №100270001/2015/213405 від 09.04.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 811,17 євро.

- №100270001/2015/213945 від 20.04.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 493,62 євро.

Згідно контракту №20150403/2 від 03.04.2015 позивач переказав «Europecell GmbH» суму у розмірі 44 700,00 євро, що підтверджується банківськими виписками та останнім було поставлено товару на 46 617,18 євро згідно наступних митних декларацій:

- №100270001/2015/216052 від 29.05.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 451,73 євро.

- №100270001/2015/216054 від 29.05. 2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 423,33 євро.

- №100270001/2015/216005 від 28.05.2015 було поставлено товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 742,12 євро.

Згідно контракту №20150403/1 від 03.04.2015, позивач переказав «Europecell GmbH» суму в розмірі 289 442,75 євро, що підтверджується банківськими виписками та останнім було поставлено товар на суму 273 014,63 євро та здійснено повернення від 03.08.2015 в сумі 1635,00 євро.

Поставку товару здійснено згідно митних декларацій:

- №100270001/2015/213942 від 20.04. 2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 205,36 євро;

- №100270001/2015/213943 від 20.04. 2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 216,72 євро.

- №100270001/2015/214197 від 23.04.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 347,36 євро.

- №100270001/2015/214195 від 23.04.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 686,74 євро.

- №100270001/2015/218873 від 20.07.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 301,21 євро.

- №100270001/2015/218876 від 20.07.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 14 049,48 євро.

- №100270001/2015/223221 від 28.09.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 614,32 євро.

- №100270001/2015/223226 від 28.09.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 492,91 євро.

- №100270001/2015/223222 від 28.09.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 623,55 євро.

- №100270001/2015/223220 від 30.09.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 563,91 євро.

- №100270001/20Л 5/224042 від 12.10.2015товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 548,29 євро.

- №100270001/2015/224054 від 12.10.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 445,34 євро.

- №100270001/2015/225289 від 26.10.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 464,74 євро.

- №100270001/2015/227306 від 24.11.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 372,70 євро.

- №100270001/2015/227308 від 24.11.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 381,80 євро.

- №100270001/2015/227796 від 30.11.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 13 385,40 євро.

- №100270001/2015/227797 від 30.11.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 15 347,50 євро.

- №100270001/2015/228420 від 08.12.2015 товар - мішковий крафт-папір не вибілений (арт.0450401)) на суму 13 967,30 євро.

28.12.2015 між позивачем та «Europcell GmbH» була підписана угода про залік зустрічних однорідних вимог.

Згідно зазначеної угоди заборгованість позивача перед «Europcell GmbH» щодо сплати за контрактом №18112014 від 18.11.2014 в розмірі 12 875,26 євро та за контрактом №20150403/2 від 03.04.2015 в розмірі 1917,18 євро зарахована в рахунок виконання «Europcell GmbH» зобов`язання по поверненню коштів, перерахованих останнім в рамках контракту №20150403/1 від 03.04.2015 в розмірі 14 793,12 євро.

Також в зазначеній угоді вказано про те, що з моменту її укладання припиняються зобов`язання позивача перед «Europcell GmbH» щодо оплати за контрактом №18112014 від 18.11.2014 та за контрактом №20150403/2 від 03.04.2015 та зобов`язання «Europcell GmbH» перед позивачем щодо повернення коштів за контрактом №20150403/1 від 03.04.2015.

Таким чином з моменту підписання угода про залік зустрічних однорідних вимог між позивачем та «Europcell GmbH», а саме, з 28.12.2015 припинились зобов`язання «Europcell GmbH» перед позивачем щодо повернення коштів за контрактом №20150403/1 від 03.04.2015 шляхом зарахування зустрічних вимог.

Зазначене також підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа «Europcell GmbH» від 26.10.2016.

Відповідно до розрахунку пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності до податкового повідомлення - рішення від 10.10.2016 № пені позивача була нарахована за контрактом №20150403/1 від 03.04.2015 на суму 4541,11 євро за період з 26.02.2016 по 15.09.2016 та на суму 11 887,75 євро за період з 08.03.2016 по 15.09.2016.

Отже грошові зобов`язання за контрактом за контрактом №20150403/1 від 03.04.2015 між позивачем та «Europcell GmbH» були погашені до настання періоду за який позивачу було нараховано пеню у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактом №20150403/1 від 03.04.2015 та обґрунтованість позовних вимог в частині щодо скасування податкового повідомлення - рішення від 10.10.2016 №.

Позивач у позовній заяві просить скасувати податкові повідомлення - рішення від 10.10.2016 №, №.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на викладене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдекс Пак Україна" (04077, м. Київ, вул. Дніпроводська, 1-А, оф. 49, ) до Головного управління ДФС у місті Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 10.10.2016 № , № .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдекс Пак Україна" (04077, м. Київ, вул. Дніпроводська, 1-А, оф. 49, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4186 (чотири тисячі сто вісімдесят шість) грн. 53 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов