Справа № 460/3758/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2020 року м. Рівне №460/3758/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною відмову відділу з питань перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення позивачу пенсії за віком через незарахування до загального страхового стажу часу роботи з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком починаючи з 02.10.2019, зарахувавши до його страхового стажу час роботи з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно не зарахував до його страхового стажу час роботи приватним підприємцем з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003. Зазначає, що відповідно до інформації наданою Дубенським управлінням ГУ ДПС у Рівненській області інформацію про систему оподаткування на якій перебував позивач з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003 неможливо надати, оскільки такі документи були виділені для знищення. Однак позивач вказує, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується реєстрація позивача підприємцем. Також, за даними електронного кабінету ДПС підтверджується перебування позивача на податковому обліку. Позивач вказує, що він не може нести відповідальність чи зазнавати негативних наслідків через незбереження чи знищення державними органами старих відомостей з баз даних, які необхідні позивачу для призначення пенсії. З наведених підстав, просить задовольнити позовну заяву повністю.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що за наявними в управлінні даними позивач зареєстрований в підсистемі реєстру страхувальників ДРСС як суб`єкт підприємницької діяльності з 02.12.1996 по 19.03.2012. За період з 17.08.1998 по 31.12.1998, 2001-2003 внески до Пенсійного фонду не сплачувались. Період з 02.01.1996 по 01.07.1997, з 15.07.1997 по 16.08.1998 зараховано до загального страхового стажу відповідно до трудової книжки, наданої позивачем для призначення пенсії. В наданих позивачем довідках про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності не зазначено систему оподаткування, а тому зарахувати періоди з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003 до загального страхового стажу підстав немає. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років. Згідно з наданими позивачем документами для призначення пенсії доданих до заяви від 07.10.2019 №1593 загальний стаж роботи позивача становить 23 роки 00 місяців 05 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 09.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

07.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 15.10.2019 №7 за результатами розгляду заяви позивача та наданих документів відповідач повідомив, що згідно наданих документів загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 23 роки 00 місяців 05 днів, що не достатньо для призначення пенсії. Також зазначено, що оскільки в наданих довідках про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності не зазначено систему оподаткування, періоди з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003 до загального страхового стажу не враховано.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Згідно з розділом XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV підпункту 3 підпункту 3-1 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва" від 03.07.1998, спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до розділу II пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 "Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній", внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, пункт 4 доповнено абзацом наступного змісту: Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Судом встановлено, що на підтвердження здійснення підприємницької діяльності в період з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003 позивачем було надано відповідачу копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що позивач звертався до Дубенського управління Головного управління ДПС у Рівненській області із заявою від 25.09.2019 про надання інформації про систему оподаткування, на якій він перебував як фізична особа-підприємець за період з 01.01.1998 по 31.12.2003.

Дубенське управління Головного управління ДПС у Рівненській області листом від 02.10.2019 №1068/ФОП/17-00-52-09-11 повідомило, що надати запитувану позивачем інформацію за період з 01.01.1998 по 31.12.2003 немає можливості у зв`язку з тим, що дані документи видалені до знищення як такі, що не мають науково-культурної цінності та втратили практичне значення.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства суд зазначає, що періоди провадження підприємницької діяльності з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності лише у разі перебування особи на спрощеній системі оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку.

Позивачем ні відповідачу, ні суду не надав доказів перебування на спрощеній системі оподаткування.

Суд зазначає, що для призначення пенсії позивачу необхідно подати заяву встановленого зразка та документи на підтвердження страхового стажу.

Однак позивачем не надано документів на підтвердження страхового стажу з 17.08.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2001 по 31.12.2003.

Відповідно до вимог частини першої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно з частиною другою статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Короленка, 7; ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинення певних дій - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 31 січня 2020 року.

Суддя Щербаков В.В.