Справа № 500/1211/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1211/19 пров. № 857/11203/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року (суддя - Подлісна І.М., час ухвалення - 11:12 год., місце ухвалення - м.Тернопіль, дата складання повного тексту - 06.09.2019 року),

в адміністративній справі №500/1211/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років; 2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугою років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 19.12.2018р., зарахувавши позивачу у пільговий стаж роботи за списком №2 у період роботи у Локомотивному депо Донецькій ордена Леніна залізній дорозі та ДП «Донецькгрузтранс».

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не вирішення заяви ОСОБА_1 від 19.12.2018 р. про призначення йому пільгової пенсії за вислугу років. Зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення йому пільгової пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з зарахуванням у пільговий стаж роботу у Локомотивному депо Донецькій ордена Леніна залізній дорозі та ДП «Донецькгрузтранс» за списком №2. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнено на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

З цим рішенням суду першої інстанції від 02.09.2019 року не погодився відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом не було враховано, що на час подання позивачем ОСОБА_1 заяви від 19.12.2018 року про призначення пенсії за вислугу років, позивач з роботи не звільнився. Позивач звертався до Тернопільського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області із заявою в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», долучивши лише документи в копіях. Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області було надано ОСОБА_1 письмову відповідь на звернення від 19.12.2018 року та роз`яснено порядок і умови призначення пенсії за вислугу років для робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах. Таким чином, зазначає апелянт, що позивачем відповідна заява про призначення пенсії до органів Пенсійного фонду не подавалась та відповідно рішення за результатами її розгляду не приймалось. Крім цього, звертає увагу апелянт на те, що згідно з даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, станом на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом, в індивідуальних відомостях про застраховану особу є відомості про його спеціальний стаж лише за 12 місяців 2000 року, а саме під час перебування у трудових відносинах з Державним ВАТ «Донецьквантажтранс» та з травня 2016 року в ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗП». Інші відомості по спеціальному стажу позивача відсутні.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ ПФУ в Тернопільській області просить скасувати рішення суду від 02.09.2019 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 19.12.2018 р. звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зі заявою про призначення пенсії за вислугою років. До заяви додано копії документів: трудову книжку, паспорт, військовий білет, диплом, ідентифікаційний код, довідку внутрішньо переміщеної особи, довідку з підприємства, ОК-5 (а.с. 24, 46).

Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за результатами розгляду звернення позивача ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за вислугу років, листом №438/0-11 від 02.01.2019 року повідомило позивача про відсутність можливості підтвердити спеціальний стаж для визначення права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 10-12, 44-45).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що рішення суду першої інстанції від 02.09.2019 року щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог позивачем не оскаржено в апеляційному порядку.

Відносно доводів апелянта (відповідача) ГУ ПФУ в Тернопільській області, то суд апеляційної інстанції враховує, що задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Тернопільській області та про зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пільгової пенсії за вислугу років, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ГУ ПФУ в Тернопільській області безпідставно відмовлено позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, а тому цього відповідача необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пільгової пенсії за вислугу років, відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Суд також вказав, що позивач ОСОБА_1 не подавав до органів Пенсійного фонду заяви про призначення пенсії, а звернувся із заявою в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками і твердженнями суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і є взаємосуперечливими.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 із заявою від 19.12.2018 р. про призначення пенсії за вислугою років, звертався до Тернопільського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області, а не до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Ця заява зареєстрована в Тернопільському ОУПФУ Тернопільської області за вх.№438/0-11 від 19.12.2018 року.

За результатами розгляду цієї заяви від 19.12.2018 року Тернопільським ОУПФУ Тернопільської області сформовано і направлено позивачу лист-відповідь №438/0-11 від 02.01.2019 року.

Таким чином, являються безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що є протиправними дії Головного управління ПФУ України в Тернопільській області щодо не вирішення заяви позивача від 19.12.2018 р. про призначення пільгової пенсії за вислугу років.

Крім цього, із змісту заяви позивача ОСОБА_1 від 19.12.2018 р. про призначення пенсії за вислугою років, видно, що у цій заяві позивач просив призначити йому пенсію за вислугу років, і до заяви додано пакет документів щодо права позивача на пенсію. Ця заява подана відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, а не в порядку Закону України «Про звернення громадян».

За результатами розгляду цієї заяви від 19.12.2018 року Тернопільським ОУПФУ Тернопільської області направлено позивачу лист-відповідь №438/0-11 від 02.01.2019 року про те, що відсутня можливість підтвердити спеціальний стаж для визначення позивачу права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, являються безпідставними висновки суду першої інстанції та доводи апелянта ГУ ПФУ України в Тернопільській області про те, що позивач ОСОБА_1 не подавав до органів Пенсійного фонду заяви про призначення пенсії, а звернувся із заявою в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Вирішуючи по суті відповідні позовні вимоги суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Також відповідно до ст.81 цього Закону, призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджується, що заява позивача ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пенсії за вислугу років не була по суті вирішена Тернопільським ОУПФУ Тернопільської області, а тому являються протиправними дії цього Тернопільського ОУПФУ Тернопільської області щодо не вирішення по суті цієї заяви позивача.

У зв`язку із цим, необхідно зобов`язати відповідний орган Пенсійного фонду України розглянути по суті заяву позивача ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пенсії за вислугою років, і за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що Тернопільське ОУПФУ Тернопільської області з 06.08.2019 року припинило свою діяльність (запис за №5010169 про припинення юридичної особи) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», шляхом реорганізації - приєднання до Головного управління ПФУ України в Тернопільській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому заяву позивача ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пенсії за вислугою років повинно розглянути по суті Головне управління ПФУ в Тернопільській області як правонаступник Тернопільського ОУПФУ Тернопільської області.

Отже, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції в частині задоволення позовних вимог неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення суду винесене з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, оскаржене рішення суду від 02.09.2019 року слід скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ Пенсійного фонду України та зобов`язання ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пільгової пенсії за вислугу років, - і в цій частині прийняти нове судове рішення про часткове задоволення відповідних позовних вимог.

У решта частині рішення суду першої інстанції від 02.09.2019 року слід залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - задоволити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року в адміністративній справі №500/1211/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України щодо не вирішення заяви ОСОБА_1 від 19.12.2018 р. про призначення пільгової пенсії за вислугу років та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пільгової пенсії за вислугу років, - і в цій частині прийняти нову постанову.

Визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області) щодо не вирішення по суті заяви ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пенсії за вислугою років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про призначення пенсії за вислугою років та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

У решта частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року в адміністративній справі №500/1211/19 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 28.01.2020 року