Справа № 214/8642/19
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8642/19
2-а/214/50/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача адвокатом Касьяном Миколою Степановичем, до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Пасічника Юрія Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 О.Т. адвокат Касьян М.С. звернувся до суду з позовом до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Пасічника Ю.П. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїАР №896915 від 12 листопада 2019 року.

В обґрунтування позову наводить наступне. 12 листопада 2019 року інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.2 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення, у виді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп. Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 12.11.2019 р. о 09:05, керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1 (далі за текстом «автобус «БАЗ»), в режимі маршрутного таксі на маршруті 214 порушив п.31.4.2 «а» ПДР сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує 10 градусів. З вказаною постановою позивач не згодний, правопорушення не вчиняв, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП. Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Частиною 1 ст. 271 КУпАП визначено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. 12.11.2019 року, об 09:55 ОСОБА_1 , приїхав на кінцеву зупинку маршрутного таксі №214 за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн. Гірницький, біля будинку №18, де вже стояли працівники Патрульної поліції і представник КП «Криворіжавтотранс» та почали перевіряти автобус «БАЗ». Цією постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 680 гривень, 00 копійок. Згідно з підпунктом 31.4.2 «а» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідностей, зокрема у разі, коли сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує 10 градусів для автобусів з дозволеною максимальною масою до 5 тон. Вказує, що описова частина оскаржуваної постанови не містить відомостей щодо справності, опломбування та своєчасності проведення чергової перевірки приладом ИСЛ-М 11157, що суперечить засадам юридичної визначеності. Не зрозумілим вважає і факт очікування водіїв маршрутного таксі на кінцевій зупинці без наявності підстав передбачених чинним законодавством України. Так, згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначення вичерпний перелік підстав для зупинки і перевірки транспортного засобу та у відповідача не було законної підстави для проведення вказаної перевірки. Водночас, згідно з дорожнім листом, автобус «БАЗ» проходив перевірку технічного стану, перед виїздом автотранспорту на маршрут та автомобіль визнано технічно справним, жодних відхилень від норми встановлено не було. Вказує, щотранспортні засоби проходять планову перевірку технічного стану транспортного засобу, дані щодо планового огляду ТЗ заносяться в спеціальний реєстр, до якого працівники патрульної поліції мають вільний доступ. При цьому необхідно враховувати вимоги п.2.2.2.3 керівництва по експлуатації вимірювача сумарного люфта рульового керування транспортних засобів ИСЛ-М, де зазначено, що відповідні виміри повинні проводитись на сухій рівній, горизонтальній поверхні, двигун транспортного засобу повинен працювати, зміни навантаження при повороті рульового колеса мають бути плавними у всьому діапазоні кута його повороту. Вважає, що недотримання інструкції щодо використання приладу ИСЛ-М призводить до неправильного визначення параметрів та не може бути коректним. Згідно ч. 2 ст. 273 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що органом (посадовою особою може бути залучений експерт, який зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ним питаннях. Тобто, працівники Патрульної поліції, при наявності достатніх та законних підстав для проведення перевірки транспортного засобу повинні були залучити експерта для проведення експертизи. Натомість, працівник КП «Криворіжавтотранс» знаходився на кінцевій зупинці маршрутного таксі №214 разом з працівниками Полку патрульної поліції. Вважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Згідно статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Вказує, що оскаржувана постанова не містить посилання на наявність фото- або відеозапису по даній справі. Зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події. Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наполягає, що під час складання оскаржуваної постанови поліцейський не з`ясував всіх обставин справи, не прийняв до уваги пояснення водія, не залучив свідків. Вважає, що відповідач не надав доказів про те, що позивач порушив п.31.4.2 «а» ПДР України, тому вина водія у вчинення правопорушення належним чином не доведена, прийняте поліцейським рішення про притягнення його до відповідальності є необґрунтованим, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Наполягає, що оспорювана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, за змістом якої обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку, оскільки вказана постанова не містить посилання на достатні та допустимі докази вчинення позивачем вказаного адміністративного порушення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Зазначає, що системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а також скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наполягає, що при винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: право ОСОБА_1 на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку він був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови. Вважає, що інспектором при накладені стягнення було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи винен ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП). В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Водночас ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Наполягає, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування пояснень позивача, за відсутності доказів - є протиправними, а винесена постанова є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та міс це розгляду справи був належно повідомлений, подав відзив. Згідно змісту відзиву представник відповідача позов не визнав. При цьому навів наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., (далі ПДР), технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Пунктом 31.4.2 а) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує для автобусів з дозволеною максимальною масою до 5 т 10 град. Відповідно до п. 1 розділу 8 Наказу № 1395 від 07.11.2015 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», контроль за відповідністю технічного стану транспортних засобів, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та рухаються за встановленими маршрутами, проводиться в місцях їх стоянки, або в початкових, проміжних чи кінцевих пунктах маршруту, або під час виїзду/заїзду із/до спеціально пристосованих місць для зберігання транспортних засобів (приміщення, гаражі, майданчики, стоянки тощо. 12 листопада 2019 року на виконання доручення Національної поліції України від 20 вересня 2019 № 10786/04/41-2019 «Про проведення комплексу організаційно-профілактичних заходів «Безпека дорожнього руху - це життя» спільно із кваліфікованим працівником КП «КРИВОРІЖАВТОТРАНС» інженером-інспектором 1 кат. ОСОБА_3 (відповідно до вих. листа від 01.11.2019 № 1414б/1/41/19/1/01-2019) в м. Кривий Ріг по а/д мк-н Гірницький біля буд. 18 було зупиненоавтобус «БАЗ», який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом загального користування № 214 «5-й Гірницький - пл. Визволення», який перед цим здійснював висадку пасажирів на кінцевій зупинці. В подальшому діючи відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» та до розділу 8 Наказу № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», було проведено перевірку технічного стану транспортного засобу, при візуальному огляді було встановлено наявність люфта у рульовому керуванні. У зв`язку із чим було прийнято рішеннязастосування приладу ИСЛ-М № 11157 (вимірювач сумарного люфта рульового керування транспортного засобу), вимірювання проводились кваліфікованим представником КП «КРИВОРІЖАВТОТРАНС» з повним дотриманням інструкції з експлуатації приладу вимірювання ИСЛ-М № 11157. При проведенні замірів проводилась відео/фіксація вимірювання на бодікамеру № 00197, що зазначено в робочому протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу, який в подальшому склав інженер-інспектор 1 категорії ОСОБА_3 . У результаті відповідного вимірювання сумарного люфта у рульовому керуванніавтобусу «БАЗ» було встановлено, що сумарний люфт у рульовому керування складає 22 градуси, що є порушенням п. 31.4.2 а) ПДР за що відповідальність передбачена за ч. 2 ст. 121 КУпАП. Згідно зі ст. 251 Кодексу КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 273 КУпАП орган (посадова особа) може залучати експерта, який зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ними питаннях. Після того, як були помічені ознаки адміністративного правопорушення, керуючись доказами, а саме: робочим протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу, який складений інженером-інспектором 1 категорії Школа О. ОСОБА_4 . КП «КРИВОРІЖАВТОТРАНС», а також переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Також перед початком розгляду справи позивачу було доведено його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України при цьому від позивача жодних клопотань не надходило. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 680 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та КУпАП. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 289 КУпАП. Отже мною, вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але Позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. При винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, Наказом № 1395 від 07.11.2015 року, робочим протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу, в постановічітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділі Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Не погоджується з доводами позивача щодо не надання можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, оскільки жодних клопотань від позивача не надходило. Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, робочим протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу, який складений інженером-інспектором 1 кат. ОСОБА_3 . КП «КРИВОРІЖАВТОТРАНС» в якому зазначено, що фіксація проведення відповідних вимірювань проводилась на бодікамери № 00197. Вважає, що ним винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, а також ст. 33 КУпАП. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано та слід зазначити, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.6-а), шляховий лист (а.с.10), протокол (а.с.29-30), звернення (а.с.31), свідоцтво (а.с.32), посвідчення (а.с.33).

Також у судовому засіданні оглянутий диск (а.с.34), на якому мається 2 файли. На файлі з останніми цифрами «761» записи починаються о 09:21, закінчються о 09:23, на записах видна зупинка міського транспрорту, автобус «БАЗ», поліцейський автомобіль. Також видно, що на рульовому кермі автобусу розташований прибор, голос каже: «22, повинно 10», водій автобуса не заперечує ці цифри.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.6-а), шляховий лист (а.с.6-а), диск (а.с.34), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами протокол (а.с.29-30), звернення (а.с.31), свідоцтво (а.с.32), посвідчення (а.с.33), так як вони стосуються перевірки технічного стану автобусу «БАЗ».

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.6-а), шляховий лист (а.с.10), протокол (а.с.29-30), звернення (а.с.31), свідоцтво (а.с.32), посвідчення (а.с.33), диск (а.с.34), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.9), суд вважає достовірним доказом.

Записи на диску (а.с.63), які стосуються проведення перевірки суд вважає достовірним доказом.

Шляховий лист (а.с.10), протокол (а.с.29-30), звернення (а.с.31), свідоцтво (а.с.32), посвідчення (а.с.33) суд вважає достовірними доказами.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказам постанову (а.с.9), рапорт (а.с.44, 61), диск (а.с.63), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову(а.с.9), рапорт (а.с.44, 61), диск (а.с.63), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Пояснення позивача про те, що він не порушував правил обгону, не спростовуються іншим доказами, а тому суд їх вважає достовірними.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.9), в частині накладення на позивача стягнення суд вважає достовірним доказом.

Записи на диску (а.с.63), які стосуються складання постанови про накладення адміністративного стягнення суд вважає достовірним доказом.

Рапорт (а.с.44, 61) суд вважає недостовірним доказом, так як він складений 21 листопада 2019 року, тобто через 4 місяці після накладення адміністративного стягнення та спростовується поясненнями позивача, які визнані достовірними.

Пояснення представника позивача про те, що позивач не вчиняв правопорушення, що інспектор не роз`яснював позивачу права, що інспектор не надав позивачу можливості скористуватися допомогою захисника, відповідачем не спростовані, а тому суд вважає ці пояснення достовірними.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

12 листопада 2019 року інспектор спільно із кваліфікованим працівником КП «КРИВОРІЖАВТОТРАНС» інженером-інспектором 1 кат. Школа О.С. в м. Кривий Ріг на мкр. Гірницький біля буд. 18 оглянув автобус «БАЗ», з застосування приладу ИСЛ-М № 11157 (вимірювач сумарного люфта рульового керування транспортного засобу). У результаті вимірювання сумарного люфта у рульовому керуванніавтобусу «БАЗ» було встановлено, що сумарний люфт у рульовому керування складає 22 градуси.

12 листопада 2019 року інспектором було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп. за те, що ОСОБА_1 12.11.2019 р., керуючи автобусом «БАЗ» в порушив п.31.4.2 «а» ПДР, так як сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує 10 градусів.

Посилання представника позивача в позові на те, що згідно з дорожнім листом, автобус «БАЗ» проходив перевірку технічного стану, перед виїздом автотранспорту на маршрут та автомобіль визнано технічно справним, жодних відхилень від норми встановлено не було на переконання суду не спростовує результатів огляду, проведеного спеціалістом, під час якого виявлений сумарний люфт у рульового керування 22 градуси.

Посилання представник позивача в позові на те, що описова частина оскаржуваної постанови не містить відомостей щодо справності, опломбування та своєчасності проведення чергової перевірки приладом ИСЛ-М 11157, суд вважає необґрунтованими, оскільки КУпАП не містить вимог зазначати вказані відомості.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., (далі ПДР), технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Пунктом 31.4.2 а) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує для автобусів з дозволеною максимальною масою до 5 т 10 град.

Відповідно до п. 1 розділу 8 Наказу № 1395 від 07.11.2015 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», контроль за відповідністю технічного стану транспортних засобів, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та рухаються за встановленими маршрутами, проводиться в місцях їх стоянки, або в початкових, проміжних чи кінцевих пунктах маршруту, або під час виїзду/заїзду із/до спеціально пристосованих місць для зберігання транспортних засобів (приміщення, гаражі, майданчики, стоянки тощо.

Як передбачено ч.1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачає адміністративну відповідальність. Стаття 121 ч.2 КУпАп передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв з дотриманням вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор діяв без порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано. Отже винесена інспектором постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 122, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. ст.ст.2, 3, 5, 9, 73-77, 139, 162, 241-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Пасічника Юрія Петровича, який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов