Справа № 580/2456/19
Суддя: Бараненко Ігор Іванович
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2456/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Бараненка І.І., суддів Бабенка К.А., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (відповідач), в якій просив:

- визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №72 від 18.02.2019 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою;

- зобов`язати відповідача прийняти наказ про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Руськополянської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 у справі №2340/4361/18 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо неприйняття рішення у вигляді наказу за наслідками розгляду його заяви від 21.09.2018 №Д-7090/0/94-18 та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення селянського господарства в адміністративних межах Руськополянської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та прийняти одне з відповідних рішень, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Виконуючи рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 у справі №2340/4361/18, відповідачем повторно розглянуто заяву позивача від 21.09.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та видано наказ від 18.02.2019 №72 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою" Однак, цей наказ №72 вважає протиправним, оскільки в ньому взагалі не вказано підстави для відмови у наданні дозволу і переконаний, що належним відновленням порушеного його права на отримання дозволу на складання проекту землеустрою буде зобов`язання відповідача надати позивачу відповідний дозвіл.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що оспорюваний наказ не містить мотивів для відмови у наданні йому дозволу на складання проекту землеустрою, а тому, на його думку, цей наказ виданий з порушеннями вимог ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України. Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав взагалі правову оцінку оспорюваному наказу та вийшов за межі повноважень адміністративного судочинства, перевіряючи лист Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 11-23-0.2-1081/2-19 від 18.02.2019 на дотримання вимог законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції в силі, обґрунтовуючи тим, що судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, зокрема ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України. Також відповідач вважає правильним висновок суду щодо того, що законодавством не передбачено в якій саме правовій формі має бути прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а оспорюваний наказ № 72 від 18.02.2019 виданий відповідачем у відповідності до законодавства та до Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, яка містить вимоги щодо зазначення підстав прийняття такого наказу, а не обґрунтування прийнятого рішення та підстав відмови, як того вимагає позивач; крім того, одночасно з наказом позивачу направлено лист від 18.02.2019 «Про надання роз`яснень», в якому наводяться мотиви та підстави відмови у наданні дозволу, а тому позовні вимоги щодо визнання незаконним оспорюваного наказу № 72 від 18.02.2019 є безпідставними. Щодо другої вимоги позивача про зобов`язання судом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області прийняти наказ про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Руськополянської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, відповідач вважає, що питання щодо надання дозволу це виключна дискреція органу виконавчої влади, яка виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з приписами статті 311 КАС України, апеляційну скаргу у цій справі ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача та, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 вересня 2018 року позивач вперше звертався до відповідача із заявою, в якій просив надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Русько-Полянської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

За наслідками розгляду клопотання позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач повідомив позивача листом про те, що земельна ділянка, на яку позивач має намір отримати дозвіл, знаходиться під забудованими землями, права розпоряджатися якими відповідач не має. У зв`язку з цим, позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

31 жовтня 2018 року позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення у вигляді наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області при розгляді заяви позивача від 21.09.2018 за №Д-7090/0/94-18, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.09.2018 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення селянського господарства в адміністративних межах Русько-Полянської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та прийняти один з відповідних наказів, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 у справі №2340/4361/18, яке набрало законної сили 28 січня 2019 року, позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняти одне з відповідних рішень, передбачених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 у справі №2340/4361/18, відповідач прийняв наказ від 18 лютого 2019 року №72 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою» (оспорюваний наказ), відповідно до статей 15-1, 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, про повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 від 21.09.2018, згідно з яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для особистого селянського господарства, розташованої в адмінмежах Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту (а.с.4).

Одночасно з наказом від 18.02.2019 №72 відповідач повідомив позивача листом від 18.02.2019 №11-23-0.2-1081/2-19 «Про надання роз`яснень» ( а.с. 16), яким поінформовано позивача про результати повторного розгляду його клопотання на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі №2340/4361/18, про прийняття наказу від 18.02.2019 №72 із зазначенням підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Так, у цьому листі зазначено, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою слугувало те, що згідно відомостей з Державного земельного кадастру частина бажаної до відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2 га в адміністративних межах Руськополянської сільської ради Черкаського району знаходиться під забудованими землями. Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р Держгеокадастр зобов`язано забезпечити здійснення передачі у власність земельних ділянок за погодженням з об`єднаною територіальною громадою. Бажана для відведення земельна ділянка увійшла до Руськополянської сільської об`єднаної територіальної громади, а в поданих позивачем документах відсутнє погодження Руськополянської сільської об`єднаної територіальної громади, а тому відповідач не має повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою. У вказаному листі зазначено, що лист-роз`яснення від 18.02.2019 є невід`ємною частиною наказу Головного управління від 18.02.2019 №72.

Згідно з пунктом 7 статті 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем повторно розглянуто заяву відповідно до приписів п.7 ст.118 Земельного Кодексу України з прийняттям відповідного наказу з листом-роз`ясненням, де були зазначені підстави відмови позивачу у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою. А отже, доводи апелянта про відсутність підстав відмови суд відхиляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства

Згідно зі ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності; право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом; до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під державними залізницями, об`єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту.

Судом встановлено, що згідно з довідкою з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) станом на 31.12.2015, виданої міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкасах 12.10.2018 №654/420-18-0.222 частина земельної ділянки, бажаної отримати у власність позивачем для ведення особистого селянського господарства, а саме: 0,20 га, забудована аеродромами та відповідними спорудами (а.с. 19).

Отже, висновок суду першої інстанції знаходить своє підтвердження матеріалами справи і щодо того, що частина бажаної для позивача земельної ділянки є забудованою, відповідач не наділений повноваженнями надавати у власність забудовану земельну ділянку державної власності, оскільки така земельна ділянка не відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності. Крім того, судом встановлено, що місцезнаходження земельної ділянки не відповідає вимогам ст. 22, 84 Земельного кодексу України, а тому наказ відповідача №72 від 18.02.2019 про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Руськополянської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області прийнятий на законних підставах.

Крім того, суд зазначає, що частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України не визначено, у якій саме правовій формі має бути прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи про відмову у наданні.

Посилання відповідача щодо того, що суд першої інстанції не надав взагалі правову оцінку оспорюваному наказу та вийшов за межі повноважень адміністративного судочинства, перевіряючи лист Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 11-23-0.2-1081/2-19 від 18.02.2019 на дотримання вимог законодавства, є неспроможними, оскільки зазначений лист є додатком до оспорюваного наказу та доказом у справі, якому суд надав належну правову оцінку.

Інші аргументи апелянта, викладені в його апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За правилами частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року - без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки, визначені статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.І. Бараненко

Судді: К.А. Бабенко

Є.В. Чаку