Справа № 194/42/20
Суддя: Соколова Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/42/20
Номер провадження 2-а/194/2/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколової Ю.І.,

при секретарі - Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП-2 Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Кривоноса Геннадія Геннадійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що на початку січня 2020 року на свій телефон він отримав електронне повідомлення про зарахування на його банківський рахунок пенсії на 976 грн. 23 коп. менше звичного її розміру. 08 січня 2020 року, в перший же робочий день після вихідних та святкових днів, він звернувся до Тернівського пенсійного сервісного центру за інформацією про причини такої різниці у розміру перерахованої йому пенсії, де дізнався, що ця сума утримана за виконавчими документами Тернівського міського відділу державної виконавчої служби. 09 січня 2020 року в Тернівському міському відділу ДВС йому стало відомо, що відносно нього складена постанови серії ДП18 № 359891 від 12 жовтня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у розміру 170 грн., збільшеного вдвічі у зв`язку з його несплатою - до розміру 340 грн. Того ж дня він отримав копію оскаржуваної постанови. Ознайомившись з її змістом, вважає, що вказана постанова серії ДП18 №359891 від 12 жовтня 2019 року є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню з закриттям адміністративної справи, оскільки 12 жовтня 2019 року, приблизно о 18 годині, у сутінкову пору, з включеним ближнім світлом фар, керуючи своїм автомобілем Опель Аскона, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він їхав по вул. Харківська, м. Тернівка зі сторони перехрестя з вул. Перемоги в напрямку перехрестя з вул. Маяковського в м. Тернівка. Під`їхавши до магазину «АТБ», він зупинився на правій стороні проїзної частини дороги, вимкнув двигун і світло фар та вийшов з автомобіля. В цей же час, позаду його автомобіля під`їхав поліцейський автомобіль з двома поліцейськими та зажадав від нього надати йому документи: технічний паспорт на автомобіль, водійське посвідчення та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На його запитання про причини такої вимоги він пояснив, що на його автомобілі не горить ліхтар підсвітки заднього номерного знаку. Це його здивувало, оскільки за декілька хвилин до цього він бачив, що всі світові прибори задньої панелі, в тому числі ліхтар підсвітки заднього номерного знаку - працювали. Він надав відповідачеві документи, які він відніс в своє поліцейське авто і як він розуміє без його повідомлення склав оскаржувану постанову. Хоча він в присутності поліцейського, включив на автомобіле ближнє світло фар та повідомив поліцейського, що ліхтар підсвітки заднього номерного знаку - горить, на що той звернув увагу. На що відповідач заявив, що можливо причиною того, що у нього склалось враження, що цей ліхтар не горів під час руху автомобіля є можливо недостатня потужність лампи ліхтаря і спираючись на свій автомобільний досвід, порекомендував замінити її на більш потужну. Він подякував йому за вказану пропозицію, пообіцяв її розглянути і зауважив, що на його думку лампа світить достатньо потужно для того щоб освітлювати номерний знак і встановлено її туди виробником цього автомобіля, авсілякі припущення недопустимі. На цьому він вважав, що інцидент вичерпано, але відповідач повідомив що буде складена постанова, але він зазначив що не згодний з даноим фактом та зажадав належного оформлення цього інциденту, з оформленням протоколу, де б мали бути записані його пояснення, пояснення його свідків, з роз`ясненням його прав, забезпеченням його права на адвокатський захист та таке інше, що становить комплекс збору доказової бази здійснення ним адміністративного правопорушення. Але відповідач спитав його чи буде він підписувати постанову про накладення на нього адміністративного штрафу та отримувати її копію. Це його здивувало, оскільки під час всього цього спілкування відповідач нічого не писав, ніяких документів: а ні постанови, а ні протоколу - не складав і не оголошував їх, тому вирішивши, що він має намір скласти їх в подальшому, заявив, що не визнає факту здійснення адміністративного правопорушення і не має бажання нічого підписувати та отримувати, маючи на увазі, і те, що підписувати чи отримувати фактично наразі було нічого. Тоді відповідач сказав, що направить документи поштою по місцю його проживання і повернувши йому особисті документи. По пошті він так й не отримав постанови про накладення на нього адміністративного правопорушення, а лише 09 січня 2020 року під час ознайомлення у відділі ДВС він побачив, що в постанові зазначена не вірна адреса його проживання. Крім того, в графі 6 постанови про відомості щодо документів, відеозаписів, якихось доказів чи таке інше, що підтверджували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення зазначено, що до цієї постанови «нічого» не додано. Вважає, що постанова складена з грубим порушенням матеріальних і процесуальних норм, а саме: процедури документування та фіксації спірного правопорушення, непублічне складання самої постанови, її не проголошення, не складення протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, внесення до постанови недостовірних даних, що призвели до позбавлення його конституційних та законних прав на своєчасне оскарження неправомірних дій відповідача. Вважає, що ним строк оскарження постанови пропущено з поважних причин.

В зв`язку з чим, просить суд поновити строк на оскарження постанови серії ДП18 № 359891 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної 12 жовтня 2019 року поліцейським СРПП-2 Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Кривонос Г.Г. про стягнення з нього адміністративного штрафу, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП у розмірі 170 грн., збільшеного вдвічі у зв`язку з його несплатою - до 340 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову серії ДП18 № 359891 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної 12 жовтня 2019 року поліцейським СРПП-2 Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Кривонос Г.Г. про стягнення з нього адміністративного штрафу, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП у розмірі 170 грн., збільшеного вдвічі у зв`язку з його несплатою - до 340 грн. з закриттям адміністративної справи.

Відповідач поліцейський СРПП-2 Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Кривонос Г.Г. не скористався своїм правом направити відзив на позовну заяву, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, покладається на розсуд суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Як вбачається з постанови серії ДП18 № 359891, 12 жовтня 2019 року о 18.21 год. по вул. Харківська в м. Тернівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Аскона НОМЕР_1 з державним номерним знаком, який неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 16). ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

Згідно п.1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП є керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ст. 2 КАС України, які фактично визначають вимоги, зокрема до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

З постанови серії ДП18 № 359891 від 12 жовтня 2019 року видно, що вона не містить жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, при цьому в постанові про адміністративне правопорушення відсутні мотиви відхилення інших доказів, зокрема пояснення правопорушника чи пояснення можливих свідків. Відеозапис з нагрудної відеокамери працівника поліції відсутній.

Посилань на будь-які інші докази вказана постанова також не містить.

Також, при винесенні оскаржуваної постанови, відповідач порушив приписи ст. 283 КУпАП щодо обов`язку встановити особу порушника та зазначення у постанові відомостей щодо її місця проживання.

Судом встанослено, що позивач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . З оскаржуваної постанови вбачається зовсім інша адреса, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 159 ч.4 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що позивач 12 жовтня 2019 року о 18.21 год. по вул. Харківська в м. Тернівка, порушив вимоги п. 2.9 "в" ПДР України та рухався на траснпортному засобі в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком.

А наявна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 р. по справі №338/1/17.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на працівника патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, відповідач не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Отже, відповідачем не доведено факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення вимог п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 359891.

В частині 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП.

За правилами ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За цією нормою визнання оскаржуваного рішення неправомірним, як просить позивач, не передбачено.

Крім того, судом встановлено, що постанова серії ДП18 № 359891 складена 12 жовтня 2019 року, а позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 14 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд дослідивши надані позивачем докази щодо поважності пропуску строку на оскарження постанови ДП18 № 359891 від 12 жовтня 2019 року, визнає їх поважними та вважає необхідним поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом, щодо оскарження постанови серії ДП18 № 359891 від 12 жовтня 2019 року.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно поновити строк на оскарження оскаржуваної постанови, постанову серії ДП18 № 359891 від 12 жовтня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати та провадження по справі закрити.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, строк звернення - поновленню, а оскаржувана постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 246, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом, щодо оскарження постанови серії ДП18 № 359891 від 12 жовтня 2019 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП-2 Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Кривоноса Геннадія Геннадійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП-2 Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Кривоноса Геннадія Геннадійовича, серії ДП18 № 359891 від 12 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 170,00 грн. за вчинення порушення відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Поліцейський СРПП-2 Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Кривонос Геннадій Геннадійович, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Лермонтова, буд. 15-а.

Cуддя: Ю.І. Соколова