Справа № 140/3379/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3379/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "777 ІНТЕРНЕШЕНЛ ГРУП" до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "777 ІНТЕРНЕШЕНЛ ГРУП" (далі - ТзОВ "777 ІНТЕРНЕШЕНЛ ГРУП", позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - Волинська митниця ДФС, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2019 № UA205040/2019/000420/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.11.2019 № UA205040/2019/03153.

Ухвалою суду від 04.12.2019 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підприємством у жовтні 2019 року придбано у MAN Truck & Bus (Франція) відповідно до контракту № 24/09/19 від 24.09.2019 міський автобус MAN Lion Citi A 21, за ціною 7000,00 євро.

01.11.2019 декларантом позивача до Волинської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію № UА205040/2019/051760 в якій заявлена митна вартість була визначена за основним методом за ціною контракту в сумі 7000,00 євро. На підтвердження обґрунтованості заявленої в МД вартості товару та обраного методу її визначення було подано всі необхідні документи.

Проте, відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю та 07.11.2019 виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA205040/2019/000420/2, з тих підстав, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, було встановлено розбіжності в моделі транспортного засобу.

Коригування митної вартості стало підставою для видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.11.2019 № UA205040/2019/03153.

Проте, позивач зазначає, що ним подано усі документи, які не містять розбіжностей, а в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявлених відомостей, а також належного мотивування при витребуванні додаткових документів під час контролю визначення митної вартості щодо вичерпного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість оформлення товарів.

З наведених підстав вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2019 № UA205040/2019/000420/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.11.2019 № UA205040/2019/03153 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

У відзиві на позов (а.с. 130-137) представник відповідача позовні вимоги заперечив.

В обґрунтування своєї позиції вказав, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. У свою чергу митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення декларантом митної вартості має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Обов`язок доведення митної вартості товару покладений на позивача.

Під час опрацювання документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару було виявлено розбіжності, а саме відповідно до пункту 1 контракту від 24.09.2019 №24/09/19 товар, що поставляється, має бути поставлений партіями в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в Додатках і Специфікаціях до цього контракту, що є його невід`ємною частиною, при цьому специфікація не містить інформації щодо вартості товару, а доповнення до митного оформлення не надано, а подана довідка банку про здійснення платежу не містить інформації, що дає змогу ідентифікувати оцінюваний товар.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості за методом, обраним декларантом, відповідно до статті 53 МКУ декларанту було запропоновано в 10-ти денний термін надати: банківські платіжні документи, що підтверджують сплату вартості товару відповідно до пункту 5 контракту; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові документи відповідно до пункту 6 статі 53 МК України.

Декларантом було надано витяг з мережі інтернет (mobile.de, handel.pl), де вказана вартість автобуса MAN А21 відповідно становила 6900 євро та 6850 євро, які за технічними даними не ідентичні заявленому. Також наявні розбіжності в моделі транспортного засобу. Так у графі 31 МД та висновку №839 експертного автотоварознавчого дослідження від 05.11.2019 вказано автобус MAN модель NL243GPL, тоді як в наданому доповненні №1 до контракту №24/09/19 від 30.09.2019 та джерелі, наданому експертом DAT-SYSTEM (додаток 1 згаданого висновку) зазначено MAN Lion Citi А21. Основою оцінки експерт визначив середню ціну 7850 євро, однак вона не характеризує конкретний транспортний засіб та має відмінності у потужності та кількості місць.

Відповідно до загальнодоступних джерел інтернет (mobile.de) вартість автобусів MAN А21 2009 року випуску становить 26180 євро (брутто) та 22000 євро (нетто).

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, а також вимогами частини шостої статті 54 МК України, якими передбачено, що у зв`язку з неподанням повного переліку документів та у відповідності до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відтак, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС МД №UA403030/2019/016892 від 17.09.2019, МД №UA403030/2019/017975 від 02.10.2019 та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 у редакції Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.07.2009 №1335/5/1159.

Рівень митної вартості товару становить 20645,00 євро.

Звертає увагу на те, що відповідно до цінової інформації ЄАІС ДФС, а саме митних декларацій №UA403030/2019/016892 від 17.09.2019, МД №UA403030/2019/017975 від 02.10.2019, митне оформлення автобусів марки MAN Lion Citi моделі A21, було здійснено за 1 методом визначення митної вартості товару за ціною договору заявленої на рівні 20645 євро.

З огляду на наведене, митницею 07.11.2019 прийнято рішення про коригування митної вартості №UA205040/2019/000420/2, яке і слугувало підставою для видання оскаржуваної і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено причини відмови в митному оформленні та наведені роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.

Крім того, товар було випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України, про що свідчить МД №UA205040/2019/052754 від 08.11.2019.

З наведених підстав, вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2019 №UA205040/2019/000420/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.11.2019 № UA205040/2019/03153 такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими. У задоволенні позову просив відмовити.

Позивач у відповіді на відзив не погодився з аргументами відповідача, наведеними у відзиві та зазначив, що посилання на наявність розбіжностей в моделі транспортного засобу суперечить статті 54 МК України. Відсутність розбіжностей в поданих документах, в подальшому підтверджено і самим митним органом при митному оформленні 08.11.2019 вказаного транспортного засобу за ВМД № 205040/2019/052754 по одних і тих самих документах, з тим самим описом товару та здійснено випуск товару у вільний обіг. Відтак, посилання відповідача на підставу коригування митної вартості як наявність розбіжностей в моделі транспортного засобу є необґрунтованими та непідтвердженими.

Зазначає, що надані до ВМД №UA205040/2019/051760 від 01.11.2019 чітко ідентифікують оцінюваний товар, містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості, відповідають всім вимогам МК України.

Також позивач посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.09.2019 у справі № 819/1020/17, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Просив позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що між ТзОВ "777 ІНТЕРНЕШЕНЛ ГРУП" (покупець) та компанією MAN Truck & Bus France (Франція) (продавець) укладено контракт купівлі-продажу № 24/09/19 від 24.09.2019, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити товар,- міські автобуси MAN Lion Citi А 21 в кількості 15 одиниць (згідно з переліком), а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті. Товар, що поставляється, має бути поставлений партіями в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в Додатках і Специфікаціях до цього контракту, що є його невід`ємною частиною. Валютою платежу за цим контрактом є євро. Загальна сума контракту становить 105 000 євро, ціна однієї одиниці становить 7000 євро (пункт 2 контракту). Оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати - передплата - 100% вартості однієї одиниці, або всієї суми контракту, не пізніше 10 календарних днів з дати підписання угоди двома сторонами (а.с. 19-24).

На виконання умов контракту, 07.10.2019 здійснено поставку автобуса MAN Lion Citi А 21, тип NL243GPL, номер кузова НОМЕР_1 , за ціною 7000,00 євро, про що зазначено в доповненні №1 від 30.09.2019 та специфікації №1 від 16.10.2019 до контракту № 24/09/19 від 24.09.2019 (а.с. 25-28).

07.10.2019 позивачем на рахунок неризедента MAN Truck & Bus France (Франція) згідно контракту № 24/09/19 від 24.09.2019 перерараховано 7000 євро за міський автобус MAN, що підтверджується довідкою банку №КНО-09.1.3.2/112 від 10.10.2019, та платіжним дорученням №22 від 08.10.2019, рахунком-фактурою від 16.10.2019 № , фактурою-проформою від 25.09.2019 (а.с. 29-39, 42-43).

01.11.2019 декларантом позивача - ФОП ОСОБА_1 з метою митного оформлення придбаного автобуса MAN, тип NL243GPL, номер кузова НОМЕР_1 , кількість місць для сидіння включаючи водія та місце для інвалідів - 35, загальна кількість стоячих місць - 66, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип палива - газ, було подано до Волинської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA205040/2019/051760 у якій митну вартість товару визначено за основним методом (першим), а саме за ціною договору (контракту) (графа 42, 43 МД) в сумі 7000,00 євро (а.с. 142-142).

Для підтвердження митної вартості декларантом до митної декларації додано такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 16.10.2019; сертифікат про походження товару EUR.1 №PL/MF/AP0008962 від 30.10.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.09.2009; банківську довідку №КНО-О9.1.3.2/112 від 10/10/2019; висновок експертного дослідження №4028 від 31.10.2019; специфікація № 1 до контракту № 24/09/19 від 16.10.2019; контракт 24/09/19 від 24.09.2019 року; довідку ТзОВ «ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ ООВ» № 31.10.2019-68 від 31.10.2019; копію митної декларації MRN 19PL 341010Е0300810 від 30.10.2019.

01.11.2019 посадовою особою митниці направлено електронне повідомлення декларанту наступного змісту: «У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у зв`язку з наявністю розбіжностей: відповідно до пункту 1 контракту від 24.09.2019 № 24/09/19 товар поставляється за цінами, визначеними в додатках і специфікаціях до контракту, що є його невід`ємною частиною, при цьому специфікація не містить інформації щодо вартості товару, а доповнення до митного оформлення не надано; подана довідка банку про здійснення платежу не містить інформації, що дає змогу ідентифікувати оцінюваний товар згідно з статтею 53 МК України пропонуємо в 10-ти денний термін надати: банківські платіжні документи, що підтверджують сплату вартості товару відповідно до пункту 5 контракту; висновки про вартісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інші наявні додаткові документи відповідно до пункту 6 статті 53 МК України» (а.с.163).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у відповідь декларантом було надано відповідачу доповнення до контракту №1 від 30.09.2019, платіжне доручення №22 від 08.10.2019, фактура проформа від 25.09.2019, swift з відміткою банку, витяг з мережі інтернет (mobile.de, handel.pl ), де вказана вартість автобуса MAN А21 6900 євро та 6850 євро відповідно, які за технічними даними подібні заявленому, висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 839 від 05.11.2019, складений судовим експертом ОСОБА_2 , про що свідчать електронні повідомлення про отримання митницею вказаних документів (а.с.42, 49-65).

07.11.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205040/2019/000420/2 (а.с. 99-100). Підставою для прийняття рішення зазначено: "Митна вартість товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Згідно з статтею 54 МК України митниця ДФС під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. В поданих до митного оформлення документах, у зв`язку з наявністю розбіжностей: відповідно до пункту 1 контракту від 24.09.2019 № 24/09/19 товар поставляється за цінами, визначеними в додатках і специфікаціях до контракту, що є його невід`ємною частиною, при цьому, специфікація не містить інформації щодо вартості товару, а доповнення до митного оформлення не надано; подана довідка банку про здійснення платежу не містить інформації, що дає змогу ідентифікувати оцінюваний товар. Згідно з статтею 54 МК України запропоновано в 10-денний термін надати: банківські платіжні документи, що підтверджують сплату вартості товару відповідно до пункту 5 контракту; висновки про вартісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інші наявні додаткові документи відповідно до пункту 6 статті 53 МК України. Декларант надав витяг з мережі інтернет (mobile.de, handel.pl ), де вказана вартість автобуса MAN А21 6900 євро та 6850 євро відповідно, які за технічними даними не ідентичні заявленому. Також наявні розбіжності в моделі транспортного засобу. В графі 31 МД та експертному автотоварознавчому висновку № 839 від 05.11.2019, вказано MAN, модель NL243GPL, тоді як в наданому доповненні № 1 до контракту № 24/09/19 від 30.09.2019 та джерелі наданому експертом DAT-SYSTEM (додаток 1 згаданого висновку) зазначено MAN Lion Citi А21. Основою оцінки експерт визначив середню ціну 7850,00 євро, однак вона не характеризує конкретний транспортний засіб та має відмінності у потужності, кількість місць. Відповідно до загальнодоступних джерел інтернет (mobile.de) вартість автобусів MAN А 21 2009 року випуску становить 26180 євро(брутто), 22000 євро (нетто).

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, вимогами частини шостої статті 54 МК України у зв`язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС МД №UA403030/2019/17975 від 02.10.2019, №UA403030/2019/16892 від 17.09.2019 та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮУ та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 у редакції Наказу МЮУ та Фонду державного майна України від 24.07.2019 № 1335/5/1159.

Митницею відповідно до положень статей 55 та 57 МК України з проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Рівень митної вартості товару становить 20645 євро.

Також декларанта було повідомлено про можливість випуску задекларованого товару у вільний обіг у разі його незгоди з прийнятим рішенням за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205040/2019/03153 (а. с. 70-71). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після приведення рівня митної вартості товару відповідно до рішення про коригування митної вартості від 07.11.2019 №UA205040/2019/000420/2.

08.11.2019 декларантом позивача подано нову електронну митну декларацію № UA205040/2019/052754 за якою товар випущено у вільний обіг шляхом наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України. Строк дії гарантій становить 90 календарних днів з дня випуску товарів (графа 48 МД) (а.с. 144-145).

Позивач, не погоджуючись із рішенням Волинської митниці ДФС від 07.11.2019 №UA205040/2019/000420/2 про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205040/2019/03153, оскаржив їх до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як уже зазначалося, декларант позивача надав згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення: рахунок-фактуру (інвойс) № від 16.10.2019; сертифікат про походження товару EUR.1 №PL/MF/AP0008962 від 30.10.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.09.2009; банківську довідку №КНО-О9.1.3.2/112 від 10/10/2019; висновок експертного дослідження №4028 від 31.10.2019; специфікація № 1 до контракту № 24/09/19 від 16.10.2019; контракт 24/09/19 від 24.09.2019 року; довідку ТзОВ «ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ ООВ» № 31.10.2019-68 від 31.10.2019; копію митної декларації MRN 19PL 341010Е0300810 від 30.10.2019.

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом визначення митної вартості та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що у поданих документах встановлено розбіжності, а саме: відповідно до пункту 1 контракту від 24.09.2019 № 24/09/19 товар поставляється за цінами, визначеними в додатках і специфікаціях до контракту, що є його невід`ємною частиною, при цьому, специфікація не містить інформації щодо вартості товару, а доповнення до митного оформлення не надано; подана довідка банку про здійснення платежу не містить інформації, що дає змогу ідентифікувати оцінюваний товар. Також зазначено про наявні розбіжності в моделі транспортного засобу. В графі 31 МД та експертному автотоварознавчому висновку № 839 від 05.11.2019, вказано MAN, модель NL243GPL, тоді як в наданому доповненні № 1 до контракту № 24/09/19 від 30.09.2019 та джерелі наданому експертом DAT-SYSTEM (додаток 1 згаданого висновку) зазначено MAN Lion Citi А21. Основою оцінки експерт визначив середню ціну 7850,00 євро, однак вона не характеризує конкретний транспортний засіб та має відмінності у потужності, кількість місць. Відповідно до загальнодоступних джерел інтернет (mobile.de) вартість автобусів MAN А 21 2009 року випуску становить 26180 євро(брутто), 22000 євро (нетто).

Цими обставинами відповідач обґрунтовував необхідність подання декларантом додаткових документів.

Оскільки декларантом не було надано всіх витребуваних документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість на товар визначено згідно з ціновою інформацією ЄАІС ДФС за МД митне оформлення яких здійснено раніше, а саме: товар за МД №UA403030/2019/17975 від 02.10.2019, №UA403030/2019/16892 від 17.09.2019 та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮУ та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 у редакції Наказу МЮУ та Фонду державного майна України від 24.07.2019 № 1335/5/1159.

Проте суд із такими доводами відповідача не погоджується із таких підстав.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивачем придбано товар відповідно до контракту купівлі-продажу № 24/09/19 від 24.09.2019, специфікації № 1 від 16.10.2019 та доповнення № 1 від 30.09.2019 до контракту купівлі-продажу № 24/09/19 від 24.09.2019.

Відповідно до умов контракту, оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати - передплата - 100% вартості однієї одиниці, або всієї суми контракту, не пізніше 10 календарних днів з дати підписання угоди двома сторонами

На виконання умов контракту, 07.10.2019 здійснено поставку автобуса MAN, номер кузова НОМЕР_1 , за ціною 7000,00 євро, про що зазначено в доповненні №1 від 30.09.2019 та специфікації №1 від 16.10.2019 до контракту № 24/09/19 від 24.09.2019 (а.с. 25-28).

Оплата за товар здійснена, що підтверджується довідкою банку №КНО-09.1.3.2/112 від 10.10.2019, та платіжним дорученням №22 від 08.10.2019, рахунком-фактурою від 16.10.2019 № , фактурою-проформою від 25.09.2019 (а.с. 29-39, 42-43).

Отже, вказаними документами підтверджується факт сплати позивачем коштів в зазначеній сумі в безготівковій формі на рахунок продавця за придбаний товар.

Зазначені документи не містять в собі будь-яких розбіжностей в числових значеннях, вартості товару.

Посилання Волинської митниці ДФС на необхідність коригування митної вартості у зв`язку із наявністю розбіжностей в моделі транспортного засобу, а саме: в графі 31 МД та експертному автотоварознавчому висновку № 839 від 05.11.2019 вказано MAN, модель NL243GPL, тоді як в наданому доповненні № 1 до контракту № 24/09/19 від 30.09.2019 та джерелі наданому експертом DAT-SYSTEM (додаток 1 згаданого висновку) зазначено MAN Lion Citi А21 є безпідставним, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 у редакції Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159 ідентифікація колісного транспортного засобу - установлення відповідності характеристик, ознак певного КТЗ (тип, модель, версія, рік виготовлення, робочий об`єм двигуна, комплектність, повна маса тощо) даним виробника здійснюється на підставі Ідентифікаційного номера (Vehicle Identification Number).

VIN - структуроване поєднання літерно-цифрових позначень, що надаються виробником КТЗ з метою його ідентифікації.

Структура та зміст VIN-коду визначаються міжнародним стандартом ISO 3779-1983, гармонізованим із державним стандартом України ДСТУ 3524-97 і є обов`язковими для застосування в Україні.

В даному випадку, VIN-коду № WMAA21ZZ59R007138 відповідає автобус марки MAN Lion Citi, моделі A21GPL, модифікації NL243GPL

Як встановлено судом, на виконання умов контракту сторонами погоджено першу партію, а саме поставку автобуса MAN Lion Citi А 21, тип автобуса NL243GPL, з ідентифікаційним номером № WMAA21ZZ59R007138, про що зазначено в специфікації № 1 до контракту від 16.10.2019.

Отже, наведене підтверджує, що марка автобуса MAN та модель Lion Citi А 21 є ідентичними товаром, який було подано до митного оформлення.

Відтак, з врахуванням наведеного, висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в моделі транспортного засобу є необґрунтованими та ґрунтуються на його припущеннях.

Суд також не погоджується з посиланням митного органу на те, що інформація отримана з джерела DAT-SYSTEM (додаток до експертного дослідження №839) не характеризує конкретний транспортний засіб, оскільки в даній інформації міститься посилання на ідентифікаційний номер VIN № НОМЕР_1 , який зазначених в технічному паспорті, специфікації, рахунку-фактурі, рахунку проформі, експортній декларації, сертифікаті про походження товару та інших поданих до митного оформлення документах.

При цьому, судовим експертом ОСОБА_2 , відповідна підготовка та кваліфікація якого підтверджена Свідоцтвом №980 від 20.03.2015, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, проведено автотоварознавче дослідження автобуса MAN NL243GPL VIN № НОМЕР_1 . За результатами якого вартість автобуса встановлено на рівні 192227,63 грн, що є еквівалентом 6947,00 євро за курсом Нацбанку на момент дослідження.

Отже, на думку суду, VIN-коду № WMAA21ZZ59R007138 відповідає автобус марки MAN Lion Citi , моделі A21GPL, модифікації NL243GPL, тобто відповідає транспортному засобу, зазначеному у всіх наданих до митного оформлення документах: контракті №24/09/2019 від 24.09.2019, специфікації №1 від 16.10.2019 до контракту, свідоцтві про реєстрацію та висновку №839 експертного автотоварознавчого дослідження від 05.11.2019, у якому зазначено марку та модифікацію транспортного засобу, а саме MAN NL243GPL.

Отже, на думку суду позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення придбаного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей зазначених в частині третій статті 53 МК України і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України визначено перелік витрат, понесених покупцем, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відтак, відповідно до статті 55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з тим, ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. Разом з тим, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. За правилами частини третьої, восьмої згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Разом з тим, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію матеріли справи не містять.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2019 №UA205040/2019/000420/2, у ньому зазначено лише про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим та митну вартість на товари визначено згідно з ціновою інформацією ЄАІС ДФС за МД митне оформлення яких здійснено раніше, а саме: МД №UA403030/2019/17975 від 02.10.2019, №UA403030/2019/16892 від 17.09.2019.

Проте, суд зазначає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

В свою чергу позивачем були надані Волинській митниці ДФС всі необхідні документи, які згідно частини другої та частини третьої статті 53 Митного кодексу України підтверджують митну вартість, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) № від 16.10.2019; сертифікат про походження товару EUR.1 №PL/MF/AP0008962 від 30.10.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.09.2009; банківську довідку №КНО-О9.1.3.2/112 від 10/10/2019; висновок експертного дослідження №4028 від 31.10.2019; специфікація № 1 до контракту № 24/09/19 від 16.10.2019; контракт 24/09/19 від 24.09.2019 року; довідку ТзОВ «ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ ООВ» № 31.10.2019-68 від 31.10.2019; копію митної декларації MRN 19PL 341010Е0300810 від 30.10.2019.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 07.11.2019 № UA205040/2019/000420/2 є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України відсутні.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд також зазначає, що неподання декларантом усіх запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості.

На думку суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 20645 євро відносно задекларованого товару внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом. Виявлені митним органом у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжності жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом в розмірі 20645 євро, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 07.11.2019 № UA205040/2019/000420/2 та як наслідок картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205040/2019/03153 є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості товару від 07.11.2019 № UA205040/2019/000420/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205040/2019/03153, а тому, виходячи із наданих статтею 245 КАС України повноважень, їх необхідно визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3842,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 15.11.2019 №190 та від 26.11.2019 № 191 (а. с. 2, 96).

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 262, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 07 листопада 2019 року № UA205040/2019/000420/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Волинської митниці ДФС від 07.11.2019 № UA205040/2019/03153.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "777 ІНТЕРНЕШЕНЛ ГРУП" судовий збір в розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "777 ІНТЕРНЕШЕНЛ ГРУП" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, 124, ).

Відповідач: Волинська митниця ДФС (44350, Волинська обл., Любомльський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ).

Суддя Р.С. Денисюк