Справа № 826/3079/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3079/18
УХВАЛА

27 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьменка В. В., суддів Василенка Я. М., Ганечка О. М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ГУ ДПС у Львівській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2018 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ГУ ДПС у Львівській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2018.

Також скаржник просив замінити сторону у справі, оскільки ГУ ДПС у Львівській області виступає правонаступником відповідача.

Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинила свою діяльність. Постановою Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» від 28.03.2018 року №296 постановлено реорганізувати Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області шляхом її приєднання як структурного підрозділу до ГУ ДФС у Львівській області.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.07.2019 року за номером № 0047952 утворено Головне управління ДПС у Львівській області.

Відповідно до Додатку № 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» Головне управління ДФС у Львівській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області.

Статтею 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт 6 ч.3 ст. 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а також ст. 13 цього Кодексу, якою визначено право учасників справи на апеляційний перегляд справи.

Механізм же реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою першою Розділу ІІІ КАС України.

Зокрема, КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, апелянт оскаржує рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2018 яке прийнято в порядку загального позовного провадження 21.08.2018.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подана ГУ ДПС у Львівській області 21.08.2018, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Як свідчать матеріали справи, первинна апеляційна скарга подана вчасно, однак, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Подаючи апеляційну скаргу вдруге, апелянт вказує про поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме, відсутність коштів для сплати судового збору на час первинного звернення зі скаргою.

Так, апелянт зазначає, що станом на момент первинної подачі апеляційної скарги відповідач був позбавлений можливості сплатити судовий збір за звернення зі скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Скаржник зазначив, що платежі на казначейському рахунку не проводились у зв`язку із відсутністю коштів та перебуванням на виконанні в ГУ ДКСУ у Львівській області наказів Господарського суду Львівської області та виконавчих листів Львівського окружного адміністративного суду.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 299 КАС України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Таким чином, слід з`ясувати, чи був апелянт повідомлений про розгляд даної справи та чи був залучений до участі в її розгляді.

Статтею 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 6-7 ч. 5 цієї статті).

Наведеною правовою нормою КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги і документів, що підтверджують повноваження представників.

Як убачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 21.08.2018 судом першої інстанції ухвалено судове рішення, за участю представника позивача, представника відповідача та третьої особи.

Враховуючи вище у сукупності, колегія суддів приходить висновку, що ГУ ДФС у Львівській області була залучена до участі в розгляді даної справи та повідомлена належним чином про її розгляд, представник апелянта був присутній в судовому засіданні під час оголошення оскаржуваного судового рішення, що підтверджується матеріалами справи.

Судом апеляційної інстанції враховано ту обставину, що апеляційна скарга подана відповідачем лише 10.01.2020, після спливу майже півтора років, тобто з порушенням строку, встановленого для її подання, поважність пропуску цього строку не доведена, оскільки подання апеляційної скарги у встановлений чинним законодавством строк залежало виключно від суб`єктивної волі заявника апеляційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин. При цьому суд може встановити наявність таких перешкод за умови подання відповідних доказів особою, яка пропустила процесуальний строк та подала клопотання про його поновлення.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Суд наголошує, що апелянт зобов`язаний був демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби для отримання інформації щодо руху справи та прийнятого рішення.

Вищевикладене перешкоджає прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, а відтак необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів також враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Враховуючи в сукупності вищевикладене, та те, що апеляційну скаргу подано суб`єктом владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, відповідач був обізнаний про розгляд даної справи та брав у ній участь через повноважного представника, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 299, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управлінні ДПС у Львівській області на рішення Окружного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко