Справа № 810/1975/17
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2020 року

м.Київ

справа №810/1975/17

провадження №К/9901/12997/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019

у справі № 810/1975/17

за позовом ОСОБА_1

до Броварської районної державної адміністрації Київської області в особі відділу державної реєстрації,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Приватного підприємства "Автотранс ЛЛС", Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

про скасування рішень про державну реєстрацію права власності, установив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської районної державної адміністрації Київської області в особі відділу державної реєстрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, в якому просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - свідоцтва про право власності на садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 від 04.12.2014 №30477424, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Самсон Т.В.

2. Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №810/1975/17, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

3. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 об`єднано в одне провадження адміністративну справу №810/1975/17 з адміністративною справою №810/1975/17 за позовом ОСОБА_1 до Броварської районної державної адміністрації Київської області в особі відділу державної реєстрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Приватне підприємство "Автотранс ЛЛС", Головне управління Держгеокадастру у Київській області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 12863528 від 06.05.2014, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Самсон Т.В.

4. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 позовні вимоги задоволено повністю, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12863528 від 06.05.2014, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Самсон Т.В.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17726677 від 04.12.2014, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Самсон Т. В.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №810/1975/17 постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 скасовано, провадження у справі закрито.

6. ОСОБА_1 з постановою суду апеляційної інстанції не погодився, тому звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 і залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2017.

7. Ухвалою Верховного Суду від 12.09.2019 справу №810/1975/17 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 6 ст. 346 КАС України у редакції, чинній на момент постановлення ухвали, з огляду на те, що учасник справи оскаржує рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

8. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2019 справу №810/1975/17 повернуто до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії з урахуванням того, що Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.01.1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований у Київському палаці реєстрації шлюбів і новонароджених, актовий запис №209.

10. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14.09.2009 шлюб між сторонами було розірвано.

11. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2012 у цивільній справі №1007/6815/2012 визнано умови мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з якою: у порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н . право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0599 га для ведення садівництва, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:041:0061, що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно із державним актом серії ЯЛ №300554, виданим Пухівською сільською радою Броварського району Київської області 08.10.2010 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №04312. У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0599 га для ведення садівництва, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:041:0061.

12. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.08.2016, за позивачем було зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0061 за адресою: АДРЕСА_3 , про що було зроблено запис про право власності від 23.04.2013 №1028699.

13. За ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0061 за адресою: АДРЕСА_3 , про що було зроблено запис про право власності від 03.09.2013 №2354315.

14. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 07.11.2012 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0061 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2012 №1007/6815/2012.

15. В подальшому земельна ділянка з кадастровим номером :01:041:0061 була поділена на дві нові земельні ділянки із кадастровими номерами:

- №:01:041:0121 площею 0,0300 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пухівка , «Волна» садівниче товариство, яка належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельна ділянка) серія та номер ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого 06.05.2014 Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області на об`єкт нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 12863528 від 06.05.2014, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області Самсон Т.В., дата державної реєстрації 26.04.2014, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 5564191;

- №:01:041:0122 площею 0,0299 га, яка ні за ким не зареєстрована, свідоцтво про право власності нікому не видавалось, що підтверджується відомостями з публічної кадастрової карти України.

16. Позивач вказував, що дізнався від свого представника про порушення його законного права державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Самсон Т.В., що полягало у прийнятті останньою незаконного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0121 індексний номер: 12863528 від 06.05.2014, яка по суті є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0061, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником 1/2 частки якої позивач є на сьогоднішній день.

17. Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0061, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 не здійснював, жодної заяви про поділ не підписував, своєї згоди на такі дії не надавав.

18. Також в цей же період позивач дізнався, що наслідком незаконної, на його думку, державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0121 стала незаконна реєстрація його колишньою дружиною Свідоцтва по право власності на їхній Садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на своє ім`я, індексний номер НОМЕР_1 від 04.12.2014.

19. Позивач зазначає, що даний Садовий будинок є самочинно збудованим, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:041:0061, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Броварського району Київської області , ще за часів попереднього власника земельної ділянки.

20. Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0121 індексний номер: 12863528 від 06.05.2014 та рішення про державну реєстрацію права власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер НОМЕР_1 від 04.12.2014, за ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

21. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, керувався тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

22. Суд апеляційної інстанції з висновками місцевого адміністративного суду не погодився і, закриваючи провадження у справі, керувався тим, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов`язані з правом власності на спірні земельну ділянку та будинок, і, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВІВ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ

23. Касаційну скаргу мотивовано порушенням апеляційним адміністративним судом норм процесуального права, зокрема, скаржник посилається на те, що апеляційну скаргу було подано з порушенням порядку подання апеляційних скарг безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а не через місцевий адміністративний суд, безпідставно поновив пропущений строк на апеляційне оскарження, а також в апеляційній скарзі не було зазначено місцезнаходження всіх учасників судового процесу. Тому, на думку скаржника, мав повернути апеляційну скаргу без розгляду.

24. Скаржник не погоджується з висновком апеляційного адміністративного суду про наявність у цій справі спору про право і вважає, що відповідний спір вже вирішено у судових справах №361/953/16-ц і №361/6486/15-ц.

25. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження у цій справі не є предметом касаційного перегляду, а висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі є законним і обґрунтованим.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.

27. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Cловосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

28. Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

29. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

30. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

31. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 755/9555/18 зробила такі висновки:

"Спір про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16).

26. Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваної реєстраційної дії, що була вчинена за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на квартиру з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляється, окрім вимоги про скасування оскаржуваного рішення, також вимога про визнання недійсним правочину, на виконання умов якого було прийняте оскаржуване рішення».

32. Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не погодитися із визначеним підходом.

33. У цій справі предметом спору є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - свідоцтва про право власності на садовий будинок і земельну ділянку.

34. Ураховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності сторін у справі, Верховний Суд вважає, що цей спір за предметним і суб`єктним критеріями має вирішуватися за правилами цивільного судочинства, а доводи касаційної скарги щодо юрисдикційної належності спору адміністративним судам є необґрунтованими. Суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про те, що справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

35. Таким чином, спір у справі не є публічно правовим, а пов`язаний з правом цивільним на земельну ділянку і з урахуванням суб`єктного складу сторін має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

36. Доводи касаційної скарги стосовно того, що існували процесуальні порушення при відкритті апеляційного провадження оцінюються судом критично, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 354 КАС України порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

37. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

38. Таким чином, оскільки при ухваленні постанови суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права, тому Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення апеляційного адміністративного суду - без змін.

39. Оскільки Верховний Суд залишає без змін постанову суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №810/1975/17 - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб