Справа № 200/14501/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. Справа№200/14501/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача з невиплати позивачу заборгованості з пенсії в період з 1 березня 2016 року по 1 січня 2019 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованості з пенсії за період з 1 березня 2016 року по 1 січня 2019 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області з лютого 2015 року та отримує пенсію за віком.

Зазначає, що з березня 2016 року по січень 2019 року відповідач безпідставно призупинив виплату йому пенсії. На запит позивача управління повідомило, що борг по виплаті пенсії за період з березня 2016 року по січень 2019 року нарахований і буде виплачений за наявності фінансування.

На переконання ОСОБА_1 не виплата йому пенсії за вказаний період є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач вважає, що виплату йому пенсії було припинено з підстав, що не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відповідно до ст. 46 цього ж Закону пенсія повинна бути їй нарахована та виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком (а.с. 5-8).

У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Розпорядженням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 1 серпня 2014 року позивача взято на облік як особу-переселенця.

У лютому 2016 року на підставі інформації, що надана службою безпеки України для опрацювання, пенсійні виплати громадянам, відповідно наданого списку (в тому числі і позивачу), призупинені до з`ясування обставин з 1 березня 2016 року до з`ясування обставин - тобто особистого звернення позивача до Управління та надання ним відповідних документів.

Рішення про припинення виплати пенсії позивачу управління вважає законним та обґрунтованим, оскільки п. 9 Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, визначено, що у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, якій здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів, разом із тим п. 12 «Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 визначено право розпорядника бюджетних коштів, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, щодо зупинення або припинення державних виплат приймати рішення, а також продовження виплат реципієнту.

Чинними підзаконними нормативно-правовими актами передбачено припинення фінансування з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування органів державної влади на тимчасово неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, переміщення осіб з району проведення антитерористичної операції, взяття їх на облік та проведення всіх соціальних виплат на контрольованій території за фактичним місцем проживання (перебування).

Зазначає, що, позивачу поновлено виплату пенсії згідно його особистої заяви від 30 листопада 2017 року та рішення комісії № 11-32/50-17 від 26 грудня 2017 року про припинення (поновлення) соціальних виплат ВПО.

Щодо позовних вимог позивача про сплату заборгованості, відповідач зазначає, що, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року «Про внесення змін до постанови кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365» суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів, тобто борг за минулий період, а саме з 1 березня 2016 року по 31 січня 2018 року не виплачується. У задоволені позовних вимог просив відмовити (а.с. 25-27).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 1-2).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території, перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області (а.с. 9-12).

Відповідач, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 19-21).

Як встановлено судом на підставі пояснень відповідача з 1 серпня 2014 року позивач знаходиться на обліку у відповідача (а.с. 24, зв.бік а.с. 29).

З 1 березня 2016 року на підставі отриманої інформації зі Служби Безпеки України виплату пенсії позивачу припинено (призупинено), що підтверджено довідкою відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 2 Слов`янського ОУ ПФУ, випискою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати пенсії та копією виписки з електронних відомостей індивідуального перерахунку позивача (а.с. 28, зв.бік. а.с. 32, 33, зв.бік а.с. 33).

5 квітня 2017 року позивач отримав нову довідку про взяття його на облік як внутрішньо переміщену особу № НОМЕР_2 (а.с. 12) та звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка на поновлення виплати йому пенсії (абз. 2 а.с. 14).

У травні 2017 року на адресу відповідача надійшло рішення управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради від 30 травня 2017 року № 11-32/21-17 про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи згідно п. 12 пп. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 30 червня 2016 року, у зв`язку із чим виплату пенсії не було поновлено (абз. 3 а.с. 14) .

30 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про подовження пенсійних виплат (а.с. 31).

Розпорядженням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на підставі протоколу № 11-32/50 від 26 грудня 2017 року п/н 251 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішено поновити виплату позивачу пенсії (зв.бік а.с. 30).

Відповідно до матеріалів справи поточні пенсійні виплати позивач отримує з лютого 2019 року (зв. бік а.с. 33).

Як вбачається з наданих позивачем пояснень 8 травня 2019 року він звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою щодо виплати заборгованості з пенсії за період з червня 2018 року по грудень 2018 року (а.с. 12).

29 травня 2019 року листом вих. № 351/П-02-01-08 позивача повідомлено про підстави припинення пенсійних виплат а також, що борг, який виник за період з березня 2016 року по січень 2019 року нараховано у сумі 42 597,00 грн та буде виплачено за наявності фінансування згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 20018 року № 335 (а.с. 13).

Факт нарахування та не виплати позивачу пенсії за період з березня 2016 року по лютий 2019 року підтверджується наданою суду довідкою відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 2 Слов`янського ОУ ПФУ, випискою з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, копією виписки з електронних відомостей індивідуального перерахунку позивача, на підставі протоколу за період з 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року (а.с. 28, зв. бік а.с. 32, 33, 35).

Як зазначено у довідці Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 16 січня 2020 року № 1525/07, сума нарахованої та несплаченої позивачу пенсії за період з березня 2016 року по січень 2019 року (включно) склала 153 983,64 грн (а.с. 35).

Будучи не згодним із не виплатою йому відповідачем пенсії позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України «Про пенсійне забезпечення») пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, яка набрала чинності 4 березня 2016 року, затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й «інші випадки, передбачені законом».

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування «інших випадків, передбачених законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення (призупинення) виплати пенсії позивачу, відповідно, припинення виплати з 1 березня 2016 року ОСОБА_2 , а також невиплата цієї пенсії протягом тривалого часу, а саме - з 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року - є протиправною; також протиправною є бездіяльність відповідача щодо не виплати заборгованості з пенсії за вказаний період.

Оскільки судом встановлено, що не виплата позивачу пенсії відбувалась з 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року, відповідно, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не виплати йому заборгованості пенсії за період з 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 КАС України, враховуючи, що позивач зазначає у якості спірного періоду період часу з 1 березня 2016 року по 31 грудня 2018 року, беручи до уваги висновок суду щодо неправомірності не виплати пенсії позивачу за період 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача виплатити позивачу заборгованість з пенсії за період з 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати йому належну пенсію за спірний період суд зазначає, що судом встановлено, що нарахування пенсії йому не припинялось, що підтверджено матеріалами справи (зв.бік а.с. 33, а.с. 36).

Відповідно, у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині необхідно відмовити.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією № 4666625 від 16 грудня 2019 року (а.с. 4), суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_2 витрати з судового збору, сплаченого позивачем за подачу даного позову - в повному обсязі, тобто в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з припинення виплати ОСОБА_2 пенсії з 1 березня 2016 року.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з не виплати ОСОБА_2 заборгованості з пенсії, яка виникла за період з 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію за період з 1 березня 2016 року по 31 січня 2019 року.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору, у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна