Справа № 160/6174/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/6174/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства "СВІТЕКС" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі №160/6174/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного підприємства "СВІТЕКС" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "СВІТЕКС" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та №2 за період з 01.12.2017 року по 01.06.2019 року у розмірі 991006,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV внаслідок чого, останній має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2 за період з 01.12.2017 року по 01.06.2019 року у розмірі 991006,48 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «Світекс» () заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2 за період з 01.12.2017 року по 01.06.2019 року у розмірі 991006,48 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки тому факту, що надані позивачем розрахунки не є належним доказом понесення ним відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є розрахунковими документами, що підтверджують факти сплати пільгових пенсій та витрат на їх доставку, а є лише частиною внутрішньої організаційної роботи позивача, здійсненої у порядку реалізації наданих йому Законом повноважень, що виключає обов`язковість відповідача до їх сприйняття, як документів, що мають для останнього обов`язковий характер. Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що заявлені позивачем як підстава власних вимог не покладають на підприємство ніяких обов`язків, а отже не можуть порушувати майнових прав та інтересів позивача.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач повністю підтримує позицію суду першої інстанції, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року за Списком №1 та №2 заборгованість Приватного підприємства "СВІТЕКС" за період з 01.12.2017 року по 01.06.2019 року становить 991006,48 грн., що підтверджується копіями відповідних розрахунків, долучених до матеріалів справи.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний в установленому порядку вносити до Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Пенсійне забезпечення». Також суд зазначив, що оскільки відповідач не оскаржив у судовому порядку розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1 і №2, фактично погодився з сумами, вказаними у них.

Суд визнає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Предметом позову по цій справі є стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» та «б»-«з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №1 та Список №2).

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1(зареєстровано в Мінюсті України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пунктом 6.4 Інструкції N 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За приписами п.6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже відповідач зобов`язаний вносити до Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Пенсійне забезпечення». Зокрема, підприємства здійснюють сплату витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ще до виплати пільгових пенсій Пенсійним фондом України.

Крім того розрахунки пільгових пенсій, на підставі яких позивач просить стягнути заборгованість, повністю відповідає формі та змісту Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а», «б - з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, у вказаних розрахунках визначені суми до відшкодування по кожному територіальному органу Пенсійного фонду України, в якому перебувають на обліку пільгові пенсіонери працівники підприємства-відповідача. Відомості щодо дат, з яких цим особам призначено пільгову пенсію, дат досягнення ними пенсійного віку, стажу роботи на підприємстві-відповідача, загального місячного розміру пенсії містяться в Розрахунках витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доказів виконання свого зобов`язання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за спірний період відповідачем не надано.

Відповідач не оскаржив у судовому порядку розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1 і №2, а отже фактично погодився з сумами, вказаними у них.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1 та № 2 за період з 01.12.2017 року по 01.06.2019 року у розмірі 991006,48 грн.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "СВІТЕКС" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі №160/6174/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного підприємства "СВІТЕКС" про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2020року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак