Справа № 540/2484/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

30 січня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/2484/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивачів Пінаєва Олександра Вікторовича про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 , до Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( далі разом - позивачі) звернулися до суду з позовом до Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області (далі - відповідач, Партизанська селищна рада), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 (далі - третя особа, ОСОБА_3 ), у якому просять визнати протиправним та скасувати рішення Партизанської селищної ради від 20.09.2018 року № 268 про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,067 га. за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою суду від 11.12.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 09.01.2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 09.01.2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 30.01.2020 року у зв`язку з витребуванням у Партизанської селищної ради додаткових доказів.

Як встановлено судом, 30 січня 2020 року представником позивачів Пінаєвим Олександром Вікторовичем подано до суду заяву про відвід судді Дубровній В.А.

Ухвалою суду від 30.01.2020 року вказана заява представника позивачів прийнята та призначена до розгляду у порядку письмового провадження.

Перевіривши обґрунтованість відводу судді на предмет його узгодженості нормам процесуального права, суд вказує наступне.

Питання щодо відводу (самовідводу) судді врегульовані ст. 36 КАС України. Так, підстави для відводу (самовідводу) визначено частиною 1 цієї статті, зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді Дубровній В.А., представник позивачів у якості обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, зазначає наступне:

- суддею Дубровною В.А. безпідставно не задоволено заяву позивачів про забезпечення позову, за яку сплачено судовий збір;

- у судовому засіданні суддя Дубровна В.А. задавала безліч питань представнику позивачів Пінаєву О.В. , переконуючи останнього у відсутності прав позивачів на спірну земельну ділянку, та не задала жодного питання адвокату третьої особи у справі - на яких законних підставах його клієнт отримав землю в рахунок частини земельної ділянки позивачів, яка є в їх користуванні;

- суддя Дубровна В.А. через свого секретаря 29 січня 2020 року вчинила умисні незаконні дії щодо недопуску представників позивачів у справі до судового розгляду.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам представника позивачів, суд враховує наступне.

Щодо доводу представника позивачів про безпідставне незадоволення заяви позивачів про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 06.12.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено. При цьому, резолютивна частина вказаної ухвали містить роз`яснення про те, що ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Таким чином, законом надано право учаснику справи у разі не погодження з судовим рішенням оскаржити його до суду вищої інстанції.

Натомість, станом на 30 січня 2020 року у суду відсутні відомості про те, що позивачі або їх представник скористалися своїм правом на апеляційне оскарження ухвали суду від 06.12.2019 р.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що незгода представника позивачів з ухвалою суду від 06.12.2019 р. про відмову в забезпеченні позову не може бути підставою для відводу судді відповідно до ст. 36, 37 КАС України.

Щодо доводу представника позивачів про упередженість судді внаслідок ставлення великої кількості питань представнику позивачів в судовому засіданні, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою виконання вказаних завдань адміністративного судочинства, в ході розгляду справи по суті, суд відповідно до статті 210 КАС України з`ясовує обставини справи та досліджує докази.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 210 КАС України суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.

Таким чином, з`ясування у учасників справи обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, є невід`ємною частиною адміністративного процесу та безпосереднім обов`язком суду.

В свою чергу, пунктами 2 та 5 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані, зокрема:

- сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

- надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

З огляду на викладене, ставити питання учасникам справи, в тому числі представнику позивачів, з метою з`ясування обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, є невід`ємним правом суду, а надавати суду повні і достовірні відповіді на вказані питання - є безпосереднім обов`язком кожного з учасників справи.

Таким чином, вчинення суддею у судовому засіданні під час розгляду справи по суті дій, спрямованих на з`ясування обставин справи, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог, є виконання завдань, покладених на суд відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, а тому не може бути підставою для висновку про упередженість судді.

Щодо доводу представника позивачів про те, що суддя Дубровна В.А. через свого секретаря 29 січня 2020 року вчинила умисні незаконні дії щодо недопуску представників позивачів у справі до судового розгляду, то суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, вказаний висновок представник позивачів Пінаєв О.В. обґрунтовує тим, що він та інший представник Джураєв Рустем Адилович мають законне право представляти інтереси позивачів у даній справі, оскільки її розгляд здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України свідчить про її незначну складність, а ч. 2 ст. 57 КАС України передбачено, що у справах незначної складності представником може бути фізична особа, яка відповідно до ч. 2 ст. 43 цього кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність. Крім того, Пінаєв О.В. вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Разом з тим, у даній заяві представник позивачів вказує на те, що "29 січня 2020 року до мене, Пінаєва О. В. та ОСОБА_7. зателефонувала секретар судового засідання (що підтверджується аудіо-фіксацією розмови) та повідомила, що суддя Дубровна В.А. передала нам, що ми, як представники, не маємо брати участь у справі № 540/2484/19, де має брати участь виключно адвокат".

З огляду на вказані обставини, представник позивачів Пінаєв О.В. вважає такі дії з боку суду ганебними, незаконними та направленими на створення перешкод для позивачів на захист з боку представника - юриста та на його думку є підставою для відводу судді Дубровній В.А.

Суд не погоджується з вказаною позицією представника позивачів Пінаєва О.В. , приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України головуючий у судовому засіданні встановлює особи тих, хто прибув у судове засідання, а також перевіряє повноваження посадових і службових осіб, їхніх представників.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 241 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Отже, питання про недопуск особи до участі у справі вирішується судом в судовому засідання шляхом винесення відповідної ухвали (шляхом занесення до протоколу судового засідання або через нарадчу кімнату).

Як вбачається з матеріалів справи, судом під час розгляду справи не вирішувались питання щодо недопуску Пінаєва О.В. до участі у судовому засіданні, у тому числі призначеному на 30.01.2020 р. в режимі відеоконференції, та відповідно не приймались судові рішення з вказаного питання, а тому висновок представника позивачів Пінаєва О.В. щодо вчинення з боку суду дій, направлених на створення перешкод для позивачів на захист з боку представника - юриста, які ґрунтуються виключно на телефонній розмові з помічником судді, на думку суду не можуть вважатись обставиною, з якою законодавець пов`язує упередженність судді.

Щодо посилання Пінаєва О.В. на телефонний дзвінок, який за його позицією надійшов від секретаря судового засідання судді Дубровної В.А. з повідомленням, що ніби то суддя Дубровна В.А. передала представникам позивачів про відсутність права брати участь у справі № 540/2484/19, оскільки має право брати участь виключно адвокат, то суд зазначає наступне.

Дійсно, напередодні судового засідання, 29.01.2020 року помічник судді (а не секретар, як це помилково вважає представник позивачів) здійснила телефонний дзвінок за номером, зазначеним у вступній частині позовної заяви, за яким відповіла особа, яка представилася ОСОБА_7 . У розмові з вказаною особою, помічником судді було повідомлено про те, внаслідок змін до Конституції України, позивачі мають право забезпечити свою особисту участь в судовому засіданні або брати участь через представника - адвоката. На вказану інформацію, ОСОБА_7 було повідомлено помічника судді, що Пінаєв О.В., який брав участь у судовому засіданні є адвокатом.

Перевіривши матеріали справи, встановлено відсутність документів, які б підтверджували статус Пінаєва О.В. як адвоката, а тому з метою попередження затягування розгляду справи та недопущення його відкладення, помічником судді було зроблено телефонний дзвінок Пінаєву О.В . та роз`яснено про необхідність надати у судове засідання 30.01.2020 року документи, які підтверджують його статус, як адвоката. У телефонній розмові Пінаєвим О.В. було повідомлено помічника судді про те, що він не є адвокатом, проте, вважає допустимим свою участь у судовому засіданні. При цьому, Пінаєв О.В. повідомив помічника судді про свій намір надати заяву про відкладення розгляду справи для з`ясування питання щодо представництва.

Отже, вказані телефонні дзвінки були зроблені помічником судді Дубровної В.А. з метою забезпечення права позивачів на їх участь у судовому засіданні, або участь їх представника з дотриманням приписів ст. 131-2 Конституції України, і в жодному разі не можуть вважатися вчиненням з боку судді ганебних та незаконних дій щодо "недопуску до участі у справі" представників позивачів (Пінаєва О.В. та ОСОБА_7.), як про це зазначає представник позивачів Пінаєв О.В у даній заяві.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції; далі - КАС України) встановлено, що сторона в адміністративній справі може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як "представництво" і "самопредставництво". При цьому, особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (частина друга цієї статті).

Що стосується поняття "представництва", то за визначенням, наведеним у статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ним є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частини перша та третя вказаної статті).

02 червня 2016 року за №1401-VIII Верховною Радою України було прийнято зміни до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України, відповідно до яких виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

При цьому, згідно з приписами пп.1 п. 16-1 Розділу XV ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Конституції України представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції виключно адвокатами у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Разом з тим, частиною 4 ст. 131-2 Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді:

- у трудових спорах,

- спорах щодо захисту соціальних прав,

- щодо виборів та референдумів,

- у малозначних спорах,

- стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Системний аналіз вказаних приписів законодавства свідчить про те, що з 01 січня 2019 року представництво фізичних та юридичних осіб у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами, за винятком тих випадків, коли законом прямо передбачена можливість представництва в суді у певних категоріях справ, перелік яких визначений ч. 4 ст. 131-2 Конституції України та є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 11.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, що свідчить про віднесення даної справи до категорії справ незначної складності.

Проте, вказані обставини жодним чином не спростовують приписів ч. 3 ст. 131-2 Конституції України, відповідно до якої виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Не розповсюджуються також на дану справу винятки, передбачені 4 ст. 131-2 Конституції України, в тому числі, і щодо розгляду малозначних спорів.

Так, визначаючись з поняттями "справи незначної складності" та "малозначні справи" суд вважає за необхідне навести приписи статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ (п. 1 ч. 4 цієї статті) та справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (п. 4 ч. 4 цієї статті).

Таким чином, законодавець розрізняє поняття "малозначні справи" та "справи незначної складності" і їх ототожнення є недопустимим.

Враховуючи, що приписи ч. 4 ст. 131-2 Конституції України в якості виняткових випадків, за яких представництво осіб в суді може здійснюватися іншими особами, крім адвокатів, наводить саме "малозначні спори", а Кодекс адміністративного судочинства України взагалі не передбачає такої категорії справ, тому суд приходить до висновку, що приписи ч. 2 ст. 57 КАС України не можуть вважатися "визначеним законом випадком", про які іде мова у ч. 4 ст. 131-2 Конституції України.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції " і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку, що заявлений представником позивачів Пінаєвим О.В. відвід судді Дубровній В.А. є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі та передає заяву іншому судді для розгляду питання про відвід.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі.

Керуючись ст. 40, 236, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Заяву представника позивачів Пінаєва Олександра Вікторовича про відвід судді Дубровній В.А. від 30.01.2020 р. за вх. № 1557/20 передати до відділу документального забезпечення і діловодства (канцелярії суду) для здійснення автоматизованого розподілу, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Зупинити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки до розгляду заяви про відвід судді Дубровній В.А.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна