Справа № 585/4658/19
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/4658/19
Номер провадження 2-а/585/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

позивача - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача інспектора батальйону № 1 роти № 1 патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенант поліції Бабич Іван Ярославович,

вимоги позивача: про скасування постанови серії ЕАК № 1817255 від 02.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАК № 1817255 від 02.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

2. Позов обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою його визнано винним у тому, що 02.12.2019 року о 18 год. 32 хв. на 77 км дороги Київ - Харків, Баришівського району Київської області, керуючи транспортним засобом HONDA CR-V НОМЕР_1 , рухався на крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова про накладення штрафу в розмірі 425 грн. є необгрунтованою і незаконною, так як у порушення вимог КУпАП відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було повно та всебічно з`ясовано всіх обставин справи та безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності. Так, при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою його доводи, що він тримався лівої смуги руху у зв`язку з тим, що помітив автомобіль, який стояв на крайній правій смузі руху узбіччя з увімкненою аварійною сигналізацією, і тому в умовах погіршеної видимості через несприятливі погодні умови (сильний сніг і вітер), і для попередження можливої небезпеки зі сторони водія автомобіля з увімкненою аварійкою, вирішив триматися лівої смуги руху. Вказані обставини підтверджуються відеофіксацією.

3. Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечував, пояснивши, що складена ним постанова відповідає вимогам законодавства, безпідставно оскаржена позивачем. У підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови послався на ст. ст. 8, 122, 213, 217, 222, 249, 276 КУпАП. Крім того, зазначив, що відповідно до п. 11.5 ПДР: на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). В Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів. На відео з нагрудної камери Інспектора, зафіксований сам факт правопорушення, а саме: рух в крайній лівій смузі при вільній правій, порядок розгляду оскаржуваної постанови. Зазначає, що позивача було ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наміру скористатись, якими Позивач не виявив бажання. Ділянка дороги Київ - Харків, 77 км, має три смуги для руху в одному напрямку. В крайній правій смузі дійсно був зупинений транспортний засіб, а друга смуга для руху (та, що знаходиться правіше) була вільна, однак, Позивач знехтував вимогами п. 11.5 ПДР України: на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повтору ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). З приводу твердження позивача, що нібито він діяв в стані крайньої необхідності, вважає, що державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку ніщо не загрожувало, тому вважає, що твердження позивача, що він діяв в стані крайньої необхідності, є безпідставними. Крім того, в адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно рухався в крайній лівій смузі при вільній правій. Таким чином, вважає, що розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених в ньому.

5. У судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, від 02 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, так як він 02.12.2019 року о 18 год. 32 хв. на 77 км дороги Київ - Харків, Баришівського району Київської області, керуючи транспортним засобом HONDA CR-V НОМЕР_1, рухався на крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. (а. с. 5).

ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду.

ІV. Норми права.

7. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

8. Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

8. У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

9. Згідно зі статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

10. Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

11. Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

12. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

13. Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

14. Згідно ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

V. Оцінка суду.

15. Як вбачається з матеріалів справи, з пояснень, наданих позивачем та відповідачем, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, рухався на крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим, як вірно зафіксовано в оскаржуваній постанові, порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП. Суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв правомірно та в межах своїх повноважень склав постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

16. Відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Стосовно малозначності вчиненого адміністративного правопорушення слід зазначити, що відповідно до статті 22 КУпАП ця обставина може бути підставою для звільнення порушника від адміністративної відповідальності. При цьому в КУпАП відсутні визначення поняття "малозначність правопорушення" та його ознаки.

Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Суд враховує, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, скоєне ним адміністративне правопорушення не спричинило жодних тяжких наслідків для суспільства, на права та обов`язки інших осіб не вплинуло, тому суд вважає можливим визнати діяння ОСОБА_1 малозначним.

Тому, суд вважає, що постанову серії ЕАК № 1817255 від 02.12.2019 року, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 1 патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенантом поліції Бабичем І.Я., слід змінити, визнавши ОСОБА_1 винуватим за ч.2 ст.122 КУпАП та на підставі статті 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 - 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора батальйону № 1 роти № 1 патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенанта поліції Бабич Івана Ярославовича про скасування постанови серії ЕАК № 1817255 від 02.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

2. Постанову серії ЕАК № 1817255 від 02.12.2019 року, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 1 патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенантом поліції Бабичем Іваном Ярославовичем, по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу в сумі 425 грн.,- змінити.

3. ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст.122 КУпАП та на підставі статті 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Інспектор батальйону № 1 роти № 1 патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенант поліції Бабич Іван Ярославович, місцезнаходження: вулиця Кошового, 4, м. Бориспіль, Київська область.

Повний текст рішення складено 31 січня 2020 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах