Справа № 200/10730/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року справа №200/10730/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 200/10730/19-а (головуючий І інстанції Христофоров А.Б., повний текст рішення складено 26 листопада 2019 року у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» (далі-позивач, ТОВ «Донінтервугілля») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 24 квітня 2019 року про визначення суми штрафної санкції за порушення граничних термінів сплати податку на додану вартість у розмірі 26 566,97 грн (т.1, а.с. 5-11).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року позов задоволено (т.2, а.с.35-39).

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 24 квітня 2019 року № . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» судовий збір у сумі 1921,00грн.

Відповідач з вказаним судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що під час камеральної перевірки виявлена несвоєчасна сплата позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, нарахованих відповідно до рішень ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року № 1/05-99,від 21.01.2019 року № 2/05-99 та податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 року № із затримкою до 30 календарних днів включно на загальну суму 265 669,67 грн. Станом на 01.01.2019 року, тобто до ухвалення ГУ ДФС рішення про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року, на особовому рахунку платника податків рахувалась заборгованість у розмірі 1 313 248,42 грн., а саме поновлений в ІКПП податковий борг згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №8 05/3973/17-а, який рахувався з 22.12.2018 року по 02.01.2019 року, тобто 11 календарних днів. Станом на 03.01.2019 року, тобто до ухвалення ГУ ДФС рішення про розстрочення податкового боргу від 21.01.2019 року, на особовому рахунку платника податків рахувалась заборгованість у розмірі 272 365,83 грн., а саме поновлений в ІКПП податковий борг згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/3006/17-а, який рахувався з 03.01.2019 року по 21.01.2019 року, тобто 18 календарних днів. Також зазначив, що відповідачем протягом встановленого п. 102.4 ст. 102 ПКУ строку в 1095 днів було вжито заходів щодо стягнення з позивача податкового боргу, а тому вся сума податкового боргу, яка стала підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, не вважається безнадійним боргом, не підлягає списанню у встановленому законодавством порядку, а відтак, за прострочення погашення боргу підлягають нарахуванню штрафні (фінансові) санкції відповідно до закону (т.2, а.с. 42-46).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд, заслухав суддю доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Позивач - ТОВ «Донінтервугілля» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Чехова, 1 (т.1, а.с. 12).

3 серпня 2006 року між Державним відкритим акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (, юридична адреса: 85200, Донецька область, м. Дзержинськ, вул. Леніна, 11) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (, юридична адреса: 83028, м. Донецьк, вул. Травнева, 66) був укладений договір, без номера, предметом якого є ведення спільної господарської діяльності, пов`язаної з наданням послуг по переробці вугілля, в цілях отримання прибутку (т. 1 а.с. 37-39).

Як вбачається з додатковою угоди 1/16 від 1 грудня 2016 року укладеної до вищевказаного договору спільної діяльності, для цілей податкового обліку, сторони (Сторона -1 - «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (, юридична адреса: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Історична, 11); Сторона -2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» (, юридична адреса: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, 233, офіс 66-А) в рамках здійснення спільної діяльності, у подальшому «Договір про спільну діяльність від 03.08.2006 року № б/н» - уповноваженою особою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Енергоімпекс» (, юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, буд. 34) пов`язаних з діяльністю ТОВ «Енергоімпекс» за договором спільної діяльності від 03.08.2006 року № б/н (т. 1 а.с. 42-43).

Додатковою угодою 1/17 від 26 травня 2017року до вищевказаного договору спільної діяльності від 3 серпня 2006 року № б/н, Сторонами ( Сторона -1 - «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» та Сторона 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля»), з урахуванням того, що згідно із рішенням учасників ТОВ «Донінтервугілля» - протокол № 1/05 від 24.05.2017 року, ТОВ «Донінтервугілля» змінило своє місцезнаходження (юридичну адресу), Розділ 8 «Юридичні адреси та реквізити сторін» в частині реквізитів Сторони 2 викладений в такій редакції: «ТОВ «Донінтервугілля», , 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Чехова, буд. 1 (т. 1 а.с. 42).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 26.05.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» є юридичною особою, та з 05.08.2016 року зареєстроване за (т. 1 а.с. 12, 12 з.б.).

З 30 червня 2016 року основним місцем обліку ТОВ «Донінтервугілля» є ГУ ДФС у Донецькій області (м. Добропілля). Податкова адреса платника податків ТОВ «Донінтервугілля» , є: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Чехова, буд. 1 (т. 1 а.с. 17).

22 березня 2019 року ГУ ДФС у Донецькій області було проведено камеральну перевірку Договору про спільну діяльність від 03.08.2006 року № - без номера - уповноваженою особою за яким є ТОВ «Донінтервугілля» (, податкова адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Чехова, буд. 1) з питання несвоєчасної сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, нарахованих відповідно до рішень ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року № 1/05-99, від 21.01.2019 року № 2/05-99, податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 року № , в ході якої було встановлено порушення пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 розділу II, п. 203.2 ст. 203 розділу V ПК України в частині несвоєчасної сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, нарахованих згідно рішень ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року № 1/05-99, від 21.01.2019 року № 2/05-99, податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 року № із затримкою до 30 календарних днів включно на загальну суму 265 669,67 грн., за наслідками чого був складений акт № 77/05-99-45-01/202876245 від 22.03.2019 року (т. 1 а.с. 16-22).

Позивач не погодившись із висновками вищевказаної перевірки, 10 квітня 2019 року, направив відповідачу заперечення до акту камеральної перевірки від 22.03.2019 № 77/05-99-45-01/202876245. На вказане звернення, 22 квітня 2019 року позивачу була надана відповідь за № 33613/10/05-99-45-01, в якій зазначено, що висновки акту перевірки відповідають встановленим нормам Кодексу та залишаються без змін (т. 1 а.с. 72, 82-89).

24 квітня 2019 року на підставі висновків Акту вищевказаної камеральної перевірки, відповідачем було ухвалене податкове повідомлення-рішення № від 24 квітня 2019 року про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 10 % за затримку на 3, 11, та 18 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, на суму 26 566,97 грн. (т. 1 а.с. 13).

Сторонами не заперечується, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2017 року по справі № 805/3973/17-а позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до ТОВ «Донінтервугілля» про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу були задоволені, та у подальшому, ухвалою суду від 29.12.2017 року ТОВ «Донінтервугілля» було відстрочено виконання судового рішення від 22.12.2017 року по справі № 805/3973/17-а про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу строком на 12 місяців до 22 грудня 2018 року.

22 грудня 2018 року в ІКПП Договору про спільну діяльність - уповноважена особа ТОВ «Донінтервугілля» згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду про розстрочення податкового боргу по справі № 805/3973/17-а, була поновлена сума податкового боргу з податку на додану вартість у загальній сумі 2 205 167,82 грн.

Станом на 01.01.2019 року на особовому рахунку ТОВ «Донінтервугілля» рахувалася заборгованість у розмірі 1 313 248,42 грн.

Поновлений в ІКПП податковий борг згідно із рішенням суду по справі №805/3973/17-а рахувався з 22.12.2018 року по 02.01.2019 року.

Рішенням ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року № 1/05-99 та відповідно до договору № 1/05-99 про розстрочення податкового боргу від 02 січня 2019 року, сума податкового боргу у розмірі 1 313 248,42 грн. (основний платіж 1 185 629,26 грн., пеня 127 619,16 грн.), на підставі статті 191 розділу I та статті 100 глави 9 розділу II ПК України, була розстрочена до кінця поточного року на одинадцять платежів по 119 386,22 грн. (основний платіж 107 784,48 грн., пеня 11 601,74 грн.). (т. 1 а.с. 29, 30-32).

Нарахована 22.02.2019 згідно із рішенням ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року № 1/05-99, сума щомісячного основного платежу у розмірі 107 784,48 грн. була погашена згідно із платіжним дорученням № 4609 від 22.02.2019 на суму 152 415,32 грн. (зараховано 22.02.2019 в рахунок сплати розстрочених сум основного платежу 107 784,48 грн.) (т. 1 а.с. 33).

Нарахована 22.03.2019 року згідно із рішенням ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року № 1/05-99 сума щомісячного основного платежу у розмірі 107 784,48 грн. була погашена згідно із платіжним дорученням № 4717 від 22.03.2019 року на суму 139 386,22 грн. (зараховано 22.03.2019 в рахунок сплати розстрочених сум основного платежу 107 784,48 грн.) (т. 1 а.с. 34).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 року по справі № 805/3006/17-а позовні вимоги ГУ ДФС у Донецькій області до ТОВ «Донінтервугілля» про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу були задоволені, та у подальшому, ухвалою суду від 04.01.2018 року ТОВ «Донінтервугілля» було відстрочено виконання судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 року про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу до 03 січня 2019 року.

3 січня 2019 року в ІКПП Договору про спільну діяльність - уповноважена особа ТОВ «Донінтервугілля» згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду про розстрочення податкового боргу по справі № 805/3006/17-а, була поновлена сума податкового боргу з податку на додану вартість у загальній сумі 272 365,83 грн.

Станом на 03.01.2019 року на особовому рахунку ТОВ «Донінтервугілля» рахувалася заборгованість у розмірі 272 365,83 грн.

Поновлений в ІКПП податковий борг згідно із рішенням суду по справі № 805/3006/17-а рахувався з 03.01.2019 року по 21.01.2019 року.

Рішенням ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 21.01.2019 року № 2/05-99 та відповідно до договору № 2/05-99від 21.01.2019 року, сума податкового боргу у розмірі 272 365,83 грн. (штрафна санкція 272 365,83 грн.), на підставі статті 19 № розділу I та статті 100 глави 9 розділу II ПК України була розстрочена до кінця поточного року на одинадцять платежів по 24 760,53 грн. (штрафна санкція 24 760,53 грн.) (т. 1 а.с. 35,36-38).

Нарахована 22.02.2019 року згідно із рішенням ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 21.01.2019 року № 2/05-99 сума щомісячного платежу (штрафна санкція) у розмірі 24 760,53 грн. була погашена згідно із платіжним дорученням № 4610 від 22.02.2019 року на суму 29 058,69 грн. (зараховано 22.02.2019 в рахунок сплати розстрочених сум 24 760,53 грн.) (т. 1 а.с. 45).

Нарахована 22.03.2019 року згідно із рішенням ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 21.01.2019 року № 2/05-99 сума щомісячного платежу (штрафна санкція) у розмірі 24 760,53 грн. була погашена згідно із платіжним дорученням № 4718 від 22.03.2019 на суму 28 960,53 грн. (зараховано 22.03.2019 в рахунок сплати розстрочених сум 24 760,53 грн.) (т. 1 а.с. 46).

Згідно із податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 № , сформованою ТОВ «Донінтервугілля», як платником, відповідно до договору про спільну діяльність від 03.08.2006 року № б/н уповноважена особа ТОВ «Донінтервугілля» (), було самостійно визначене податкове зобов`язання з податку на додану вартість за січень 2019 року у сумі 34 148,00 грн., з граничним терміном сплати 01.03.2019 року (т. 1 а.с. 59-60).

Згідно із відомостями ІКПТОВ «Донінтервугілля», станом на 01.03.2019 року на особовому рахунку підприємства рахувалася заборгованість в сумі 579,65 грн., яка була погашена 04.03.2019 року за рахунок надходження до бюджету коштів у рахунок сплати податкового боргу/недоїмки згідно із платіжним дорученням № 4671 від 04.03.2019 року на суму 579,65 грн. (зараховано 04.03.2019 в рахунок зменшення боргу 579,65 грн.) із затримкою на 3 календарних дні (т. 1 а.с. 91, 209).

8 липня 2019 року за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 року № , Державною фіскальною службою України було прийнято рішення № 31188/6/99-99-11-06-01-25, яким зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (т. 1 а.с. 25-27).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу податкового органу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору цієї справи є правомірність застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України

Відповідно п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Статтею 126 Податкового кодексу України передбачена відповідальність платника за порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість. Згідно із п. 126.1 цієї статті у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто, предметом камеральної перевірки, серед іншого, є своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, а відповідальність за несплату такої узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, передбачена ст. 126 Податкового кодексу України.

З огляду на положення Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 07.04.2016 № 422 в інтегрованій картці платника накопичується інформація щодо сум, які мають бути сплачені платником у законодавчо встановлені терміни та фактично ним сплачені на підставі первинних показників, що містяться у первинних документах.

Згідно із п. 2 розділу І цього Порядку, первинними документами є, зокрема, податкові декларації, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Казначейства про надходження податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску тощо.

На підставі вищевказаних рішень суду від 22.12.2017 року по справі № 805/3973/17-а та від 10.10.2017 року по справі № 805/3006/17-а, в інтегрованій картці платника відображені відповідні показники, а саме 09.01.2018 року - зменшення боргу минулих років (на підставі ухвали суду про відстрочення сплати боргу у справі 805/3973/17-а), 22.12.2018 року - збільшення боргу минулих років (у зв`язку із закінченням строку відстрочення сплати боргу), 02.01.2019 року зменшення боргу минулих років (на підставі рішення податкового органу №1/05-99 від 02.01.2019 року про розстрочення (відстрочення) податкового органу) (т. 1 а.с. 158, 193).

12.01.2018 року - зменшення боргу минулих років (на підставі ухвали суду про відстрочення сплати боргу у справі 805/3006/17-а), 03.01.2019 року - збільшення боргу минулих років (у зв`язку із закінченням строку відстрочення сплати боргу), 21.01.2019 року зменшення боргу минулих років (на підставі рішення податкового органу №2/05-99 від 21.01.2019 року про розстрочення (відстрочення) податкового органу) (т. 1 а.с. 167, 189, 202).

Також, станом на 01.03.2019 року в інтегрованій картці платника відображені показники про заборгованість у розмірі 579,65 грн., відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 року № , з граничним терміном сплати 01.03.2019 року, яка була погашена 04.03.2019 року відповідно до платіжного доручення № 4671 від 04.03.2019 року (Т. 1 а.с. 209).

Колегія суддів зазначає, що позивач не спростовує та не ставить під сумнів висновок про несвоєчасність сплати поновленого податкового боргу з податку на додану вартість відповідно до рішень Донецького окружного адміністративного суду про відстрочення податкового боргу у справах № 805/3973/17-а та № 805/3006/17-а із затримкою до 30 календарних днів, та відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 року № із затримкою на 3 календарних дні, наголошуючи про неможливість застосування штрафних санкцій у зв`язку із звільненням товариства від відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків в силу положень ст. 10 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Проте, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. До теперішнього часу антитерористична операція, розпочата відповідно до вищевказаного Указу Президента України, не припинена.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669-VІІ).

Приписами пункту 5 ст. 11 Закону № 1669-VІІ передбачений обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VІІ, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно із вказаним переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (Додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р) до зазначених населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесені, зокрема:м. Донецьк, м. Добропілля, м. Маріуполь, м. Селидове, м. Торецьк (колишній Дзержинськ) Донецької області.

В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» було зупинено.

Кабінет Міністрів України 02 грудня 2015 року розпорядженням № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, визнавши пунктом 3 вказаного розпорядження, такими, що втратили чинність, розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Згідно із переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (Додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р) до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, належать, зокрема: м. Донецьк, м. Добропілля, м. Маріуполь, м. Селидове, м. Торецьк (колишній Дзержинськ) Донецької області.

Відповідно до статті 10 Закону № 1669-VІІ, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно із частинами 1-3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Умовою завершення антитерористичної операції є видання Президентом України Указу саме з таким змістом. До теперішнього часу такий указ не виданий. Закон № 1669 в цій частині не змінений та не скасований.

Вищезазначеним Законом, Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні» доповнений статтею 14-1, відповідно до якої Торгово-промисловій палаті України надане право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

10 березня 2015 року Торгово-промисловою палатою України був засвідчений факт настання обставин непереборної сили уповноваженій особі за договором про спільну діяльність № б/н від 03.08.2006 року ТОВ «Енергоімпекс» щодо обов`язку платника податків сплатити ПДВ відповідно до вказаного договору у період з травня 2014 року по січень 2015 року, термін настання якого: за травень 2014 року до 30 червня 2014 року, за червень 2014 року до 30 липня 2014 року, за липень 2014 року до 29 серпня 2014 року, за серпень 2014 року до вересня 2014 року, за вересень 2014 року до 30 жовтня 2014 року, за жовтень 2014 року до 28 листопада 2014 року, за листопад 2014 року до 30 грудня 2014 року, за грудень 2014 року до 30 січня 2015 року, за січень 2015 року до 27 лютого 2015 року відповідно до п. 100.4 100.5 ст. 100 ПК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу»; Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»; Інформації отримуваної на постійній основі від Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України, станом на поточну дату заходи з проведення АТО тривають, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 27 червня 2014 року; дата закінчення: тривають, дату встановити неможливо (т.1, а.с. 47).

У ході розгляду справи суд першої інстанцій дійшов висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення - рішення з огляду на те, що позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції, що підтверджується Сертифікатом (висновок) Торгово-промислової палати № 3483 від 10 березня 2015 року.

Проте колегія суддів вважає такий висновок помилковим з огляду на не встановлення судом в повній мірі фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 року № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 року та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Тобто, аналіз наведених норм свідчить, що на час виникнення спірних правовідносин, а саме перший квартал 2019 року, діяв Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом, що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 року № 44(5), який і має застосовуватись до спірних правовідносин.

Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин. Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Таким чином наданий позивачем Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати № 3483 від 10 березня 2015 року не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно несвоєчасної сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, оскільки такий виданий, більше ані ж за 3 роки до спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 27.06.2014 року по невстановлену дату. Крім того, як вбачається з вказаного Сертифікату, про засвідчення неможливості своєчасної сплати податкових зобовязань нарахованих відповідно до рішень ГУ ДФС у Донецькій області про розстрочення податкового боргу від 02.01.2019 року №1/05-99, від 21.01.2019 року № 2/05-99, податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 року № у такому не йдеться.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що вказаний Сертифікат виданий іншому підприємству за інших обставин.

Зазначення у вказаному Сертифікаті того, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такий Сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 805/385/17-а.

Таким чином, позивач у спірних правовідносинах мав би звернутись до ТПП України після виникнення відповідних обставин, оскільки засвідченню підлягають обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом, проте на момент видачі позивачу вищевказаного Сертифікату, штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення рішення № 1 від 24.04.2019 року до позивача не застосовувалось.

З огляду на викладене, колегія судів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, про неправомірність ухваленого контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення № від 24 квітня 2019 року щодо визначення штрафних санкцій за порушення граничних термінів сплати податку на додану вартість у розмірі 26 566,97 грн.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, судове рішення судом першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 200/10730/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 200/10730/19-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 24 квітня 2019 року про визначення суми штрафної санкції за порушення граничних термінів сплати податку на додану вартість у розмірі 26 566,97 грн відмовити.

Повний текст постанови складений та підписаний 29 січня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова