Справа № 520/7301/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 січня 2020 р. № 520/7301/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретареві судового засідання: Дронь А.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Шапошник С.С. ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області про визнання незаконними та скасування вимог, визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області: № Ф-2774-53 від 15 травня 2019 року про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030 грн. 90 коп.

- визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області щодо нарахування позивачу заборгованості (недоїмки) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з січня 2017р. по квітень 2019р. (включно) у сумі 21948 грн.96 коп.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 22.07.2019р. ним була отримана вимога Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № Ф-2774-53 від 15 травня 2019 року про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030 грн. 90 коп. Згідно інформації ГУ ДФСУ в Харківській області від 09.08.2019 р. №19903/фоп/20-40-5-07-18 за період з січня 2017 року по квітень 2019 року (включно) позивачу нарахована недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21948,96 грн. Також 24.07.2019р. позивач дізнався про те, що на початку поточного року вимоги № Ф-2774-53 від 14.11.2018р. та № Ф-2774-53 від 04.02.2019р. про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми 15819.54 грн. та 2457.18 грн. були направлені до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та заступником начальника вказаного відділу Нагорною О.О. відкрито виконавчі провадження №58368674 та №59554276 відповідно.

Вважає, що відповідачем протиправно внесені відомості про наявність у позивача заборгованості за платежем єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21030 грн. 90 коп. до інформаційної системи органу доходів і зборів, в тому числі до інтегрованої картки платника податків, облікової картки платника єдиного соціального внеску, оскільки увесь вказаний період він працював у правовій сфері, отримуючи заробітну плату та сплачуючи своєчасно податки та збори, при цьому 14.03.18р. та 14.03.19р. ним до ЦОП Зміївського відділення Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області направлялися та були отримані вказаною організацією листи що протягом 2017 та 2018 років адвокатська діяльність ним не проводилась взагалі та доходів від вказаної діяльності за звітні періоди не отримано, у зв`язку з тим, що 20.12.2016р. позивачем подано заяву про зупинення мого права на зайняття адвокатською діяльністю згідно п.1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти вимог заявленого позову заперечував та зазначив, що вимоги про сплату боргу, які були направлені раніше на адресу позивача слід вважати відкликаними, а вимога про сплату боргу від 15.05.2019 за № ф - 2774-53 на суму 21030,90 грн. була сформована в автоматичному режимі у зв`язку із збільшенням суми заборгованості зі сплати ЄСВ та направлена позивачу.

Зазначає, що інформація щодо зупинення/припинення чи анулювання згідно із законодавством свідоцтва на право здійснення незалежної професійної діяльності №3982, виданого 26.06.2011 р. Харківською обласною кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатів на підставі рішення від 26.06.2011р. №38, у контролюючого органу відсутня, що унеможливлює проведення контролюючим органом процедури зняття з обліку само зайнятої особи ОСОБА_1 . На теперішній час стан платника 0- основний платник. Отже, на думку відповідача позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій з доводами контролюючого органу не погодився, вважаючи, що відповідачем не надано жодного доказу стосовно допущених позивачем порушень податкового законодавства. Зазначає також, що податковим органом нарахована заборгованість по сплаті ЄСВ позивачу без проведення будь-яких перевірок достовірності поданих ним даних, та були обізнані стосовно того, що позивач протягом 2017-2019 р.р. адвокатську діяльність не проводив, а отже і дохід від такої діяльності не отримував.

11.09.2019 року позивачем подана відповідь на відзив, в якій позивач з доводами представника податкового органу, викладеними у відзиві на позов - не погодився, зазначивши, що відповідачем не надано жодного аргументу на вказані позивачем у позові порушення вимог законодавства. На підставі цих обставин вважає вимоги заявленого позову такими, що підлягають задоволенню, а рішення відповідача, що оскаржуються підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 31.10.2019 року провадження у справі зупинялось до набрання законної сили рішення Верховного Суду у зразковій справі №520/3939/19 (№Пз/9901/10/19).

Ухвалою суду від 21.12.2019 р. провадження по справі № 520/7301/19 було поновлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Харківській області на правонаступника - Головне управління Державної Податкової Служби України у Харківській області.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 має право на зайняття адвокатською діяльністю, відповідно до Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №3982, виданого на підставі рішення Донецької КДКА №38 від 29.06.11р. і відповідно зареєстрований в органах Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України за місцем реєстрації як самозайнята особа - адвокат.

20.12.2016р. до Ради адвокатів Харківської області Хомичем О.П. подано належним чином оформлену заяву про зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с. 24) .

Зазначену заяву Радою адвокатів Харківської області отримано 22.12.2016р. та зареєстровано за вх.№3615. Проте Радою адвокатів Харківської області дані стосовно рішення про зупинення ОСОБА_1 права на зайняття адвокатською діяльністю до ЄРАУ внесено не було.

Судом встановлено, що 25.04.2019р. до Ради адвокатів Харківської області позивачем подано листа з проханням надати копію рішення про зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 25).

Під час розгляду справи судом встановлено, що головою Ради адвокатів Харківської області лише у квітні 2019 року відповідні дані були внесені до ЄРАУ, чим були усунуто порушення вимог ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та 13.05.2019р. позивачем отримано витяг з ЄРАУ з даними про зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю.

Судом встановлено, що 14.05.2019р. у встановлений законом термін ОСОБА_1 подані заяви за формами ОПП-8 та 7-ЄСВ до Харківського управління ГУ ДФС у Харківській області, для зняття його з обліку як платника податків і зборів.

Судовим розглядом справи встановлено, що 22.07.2019р. ОСОБА_1 було отримано вимогу Головного управління ДФС України у Харківській області № Ф-2774-53 від 15 травня 2019 року про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030 грн. 90 коп. (а.с. 10)

24.07.2019р. позивачем отримано ще дві вимоги Головного управління Державі фіскальної служби України у Харківській області за № Ф-2774-53-У від 14.11.2018р. та № Ф-2774-53-У від 04.02.2019р. про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове держав соціальне страхування на суми 15819,54 грн. та 2457,18 грн. відповідно (а.с. 11-12).

Згідно інформації ХУГУ ДФСУ в Харківській області від 07.05.207 №11766/фоп/20-40-53-06-24 за період 2017, 2018, 1 квартал 2019р. позивачу нарахована недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030 грн. 90 коп. та усно було повідомлено по наявність такої недоїмки за квітень 2019р. у сумі 918 грн. 06 коп.

Таким чином встановлено, що на момент подачі заяви до ГУ ДФСУ у Харківській області загальна сума нарахованої ОСОБА_1 недоїмки становить 21948 грн. 96 коп. (з урахуванням нарахувань за квітень 2019р.).

Вважаючи вказані вимоги та дії Головного управління ДФС у Харківській області стосовно нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з одного і того ж джерела (заробітної плати) протиправними та такими, що порушують права позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду за їх оскарженням у судовому порядку.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне:

Суд зазначає, що порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону №2464-VІ, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 якого, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 вказаної статті платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ, для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

Водночас, перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону № 2464-VІ.

Так, особи, які провадять в тому числі адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ до платників єдиного внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення адвокатської діяльності.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що підставою для винесення спірної у даній справі вимог про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування слугували ті обставини, що у податкового органу відсутня інформація щодо зупинення/припинення чи анулювання згідно із законодавством свідоцтва про здійснення незалежної професійної діяльності №3982, 26.06.2011р. Харківською обласною кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатів на підставі рішення від 26.06.2011р.№38, що унеможливлює проведення контролюючим органом процедури зняття з обліку само зайнятої особи ОСОБА_1 .

На теперішній час стан платника 0 - основний платник. Відповідач зазначає, що борг у позивача виник на підставі того, що протягом 2017 р. по квітень 2019 р. єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне страхування ОСОБА_1 не сплачувався.

Позивачем у судовому засіданні були надані пояснення та вказано, що у 2017, 2018 році та у 1 квартали 2019 року ним не було отримано доходу від здійснення адвокатської діяльності, а тільки отримано заробітну плату за основним місцем роботи, де роботодавець, діючи як податковий агент, здійснив сплату усіх необхідних платежів стосовно позивача. Отже, позивач наголосив на обставинах того, що нарахування йому єдиного соціального внеску у такому випадку фактично здійснюється відповідачем подвійно, що порушує права позивача.

Судовим розглядом справи зі змісту наданих позивачем пояснень та доказів встановлено, що з серпня 2016 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду начальника відділу організації надання безоплатної вторинної правової допомоги та роботи з адвокатами Чугуївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (наказ №5-к від 25.08.2016р.) та не мав змоги та часу займатися індивідуальною адвокатською діяльністю та фактично взагалі з моменту подачі заяви по теперішній час не займається нею та не отримує жодного доходу від такої діяльності (а.с. 22-23). У вказаній організації, яка діє відповідно до вимог Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та є юридичною особою, позивач працює і по теперішній час начальником відділу, виконуючи обов`язки директора і відповідно, працюючи повний робочий день, отримує заробітну плату та сплачує щомісяця податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок.

Судом встановлено, що із заробітної плати ОСОБА_1 щомісяця протягом 2017-2018р.р. та поточний період 2019р. сплачувався єдиний соціальний внесок не менше ніж 22% від встановленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати. Усього за вказаний період було сплачено єдиного соціального внеску на суму 78248.71 грн. (довідка а.с. 21а).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 працював у вказаному періоді як найманий працівник у правовій сфері, отримуючи заробітну плату та сплачуючи своєчасно податки та збори, при цьому 14.03.18р. та 14.03.19р. ним до ЦОП Зміївського відділення Харківської ОДП1 ГУ ДФС у Харківській області направлялися та були отримані вказаною організацією листи, з яких вбачається, що протягом 2017 та 2018 років адвокатська діяльність ним не здійснювалась взагалі та доходів від вказаної діяльності за звітні періоди позивачем не отримувались, у зв`язку з тим, що 20.12.2016р. ним подано заяву про зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено факту провадження адвокатської діяльності позивачем в період з 2017, 2018 та 1 квартал 2019 р.р. суд приходить до висновку про відсутність обов`язку сплати єдиного внеску у позивача як самозайнятої особи.

Відтак, з огляду на норми Закону № 2464-VІ у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу заборгованості (недоїмки) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з січня 2017р. по квітень 2019р. (включно) у сумі 21948 грн.96 коп.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, з метою належного та повного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування вимоги Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області: № Ф-2774-53 від 15 травня 2019 року про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030 грн. 90 коп.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає оскаржувану вимогу Головного управління ДФС у Харківській області № Ф-2774-53 від 15 травня 2019 року про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030 грн. 90 коп. такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та такою, що підлягає скасуванню.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області про визнання незаконними та скасування вимог, визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № Ф-2774-53 від 15 травня 2019 року про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030 грн. 90 коп.

Визнати незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості (недоїмки) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з січня 2017 року по квітень 2019 року (включно) у сумі 21948 грн. 96 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, б. 46, код ЄДРПОУ - 43143704) суму сплаченого судового збору у розмірі у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 31 січня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.