Справа № 700/1065/19
Суддя: Бесараб Н. В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/1065/19
Номер провадження 2-а/700/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Лисянка адміністративну справу №700/1065/19 провадження №2-а/700/3/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04 жовтня 2019 року сержантом поліції, командиром взводу УПП в Черкаській області Головчаком А.І. було винесено постанову серії ЕАК № 1585669 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, нібито за порушення вимог п. 8.7.3 г ПДР України порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну в сигналі. Однак, винесену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував, здійснював маневр відповідно до вимог ПДР, а саме п. 8.11 після ввімкнення жовтого сигналу світлофора продовжив рух транспортним засобом і не зупинився на білій лінії перед ним, оскільки екстренне гальмування автомобіля могло створити дорожньо-транспортну ситуацію на даному перехресті. Крім того зазначив, що працівником поліції не було надано жодних документів, щодо посвідчення його особи та місця патрулювання, хоч у свою чергу на вимогу поліцейського надав всі необхідні документи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію т.з. та страховий поліс). У порушення ст. 258 КУпАП працівником поліції під час накладення стягнення протокол не складався, пояснення не відбиралося. Відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Тому просить суд скасувати постанову серії ЕАК № 1585669 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу - закрити.

У судове засідання позивач не з`явився, просить справу розглянути без його участі та задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник Управління патрульної поліції в Черкаській області у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що дії працівника поліції є правомірними, оскільки він діяв у межах своєї компетенції та відповідно до Конституції та Законів України. Будь-яких відомостей, які б підтверджували протиправність дій відповідача, викладених у позовній заяві позивачем не надано. Крім того, позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що він не зміг би зупинити свій транспортний засіб у місці, передбаченому 8.10.ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування. А тому у позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Частина 2 статті 19 Конституції України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Стаття 252 КУпАП. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 122 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

ОСОБА_1 заперечує щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та вказує, що зазначеного правопорушення не скоював, при увімкненні на перехресті жовтого світла він зобов`язаний був продовжити рух, незалежно від подальших сигналів світлофора, щоб уникнути аварійної ситуації.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР, сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України.

Звернувши увагу на дану обставину, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.07.2019 по справі №751/4088/17. Згідно з даним рішенням ВС зробив висновок, що водій діяв згідно з нормами ПДР і повинен був продовжити рух, незалежно від сигналу світлофора на виїзді, щоб не створювати аварійну ситуацію. Також Суд вказав, що з урахуванням дорожньої обстановки, водій не зміг би зупинити транспортний засіб перед стоп-лінією, не вдаючись до екстреного гальмування, тому водій продовжив рух далі на жовте світло світлофора, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам ПДР.

Відповідно до ч. 3 ст.288 КУпАП оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести законність та обґрунтованість винесення ним постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч.2 ст.122 КУпАП.

А тому суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не дають суду змоги дійти висновку про наявність у діях позивач ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Таким чином, недоведена вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення прирівнюється до доведеної невинуватості. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Положення ст.5 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України на підставі якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанову серії ЕАК № 1585669 від 04.10.2019 року слід скасувати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 19, 20, 72, 77, 286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 245, 251, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК № 1585669 від 04.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - Н. В. Бесараб