Справа № 240/11196/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" зазначає, що відповідачем було безпідставно застосовано до нього, передбачену п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних. Так, позивач вказує, що основним видом його діяльності є спеціалізована медична практика, а тому послуги які надає товариство відповідно до п.п. 197.1.5 п.197.1 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування податком на додану вартість. Товариство з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" зазначає, що на виконання вимог підпункту пп. "б" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України ним були складені зазначені в акті перевірки від 19.06.2019 №7167/06-30-51-12 зведені податкові накладні, граничний термін реєстрації яких був порушений. Однак позивач наголошує, що кожна із вказаних в акті перевірки зведених податкових накладних є такою, що не підлягає наданню покупцю, про що у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" позивачем робилась помітка "X" та зазначався тип причини "09", що згідно із наказом Мінфіну України від 31.12.2015 №1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" означало, що накладні були складені на постачання операцій, які звільненні від оподаткування податком на додану вартість.
Копію вищезазначеної ухвали 29.10.2019 було надіслано на адресу місцезнаходження Головного управління ДФС у Житомирській області, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримано відповідачем 31 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу суду (а.с.59).
20 листопада 2019 року відділом документального забезпечення суду була зареєстрована заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 20.11.2019, на іншу дату у зв`язку з хворобою представника позивача.
З огляду на надходження зазначеного клопотання, підготовче судове засідання у справі було відкладено на 11 грудня 2019 року
Протокольною ухвалою суду, винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 11.12.2019, було продовжено строк підготовчого судового засідання по справі на 30 календарних днів. Наступне підготовче судове засідання у справі було призначено на 13 січня 2020 року о 14:30.
13 січня 2020 року в судове засідання з`явились представники позивача - Нікандрова О.А. та Сенчило Н.С., а також представник відповідача - Можарівський М.Р.
Протокольною ухвалою суду, винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 13.01.2019, було закінчено підготовче судове засідання та розпочато розгляд справи по суті.
Під час судового засідання представники позивача позовні вимоги підтримали. Натомість представник відповідача під час розгляду справи заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Після заслуховування позиції сторін та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, протокольною ухвалою суду було перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 19 червня 2019 року головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Житомирській області Пилипчуком Оленою Анатоліївною на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І, п.57.2 ст.57 розділу ІІ, п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних податкової звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" за жовтень та грудень 2019 року.
Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд зауважує, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує тих обставин, що вказані в акті від 19.06.2019 №7167/06-30-51-12 зведені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з пропуском граничних термінів для їх реєстрації. Однак, позивач вважає, що застосування до нього штрафних санкцій, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України є протиправним, оскільки ним з порушенням строків були зареєстровані зведені податкові накладні, що не надавались отримувачу та були складені на постачання товарів для операцій, які звільненні від оподаткування. З огляду на зазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" вважає, що у спірних правовідносинах наявні дві обов`язкові складові для звільнення його, на підставі ст. 120-1 Податкового кодексу України, від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Правові основи оподаткування податком на додану вартість встановлено розділом V та підрозділом 2 розділу XX ПК України.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Таким чином, згідно з підпунктами "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 розділу V ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V ПК України розташоване на митній території України.
Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності, (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПК України).
Пунктом 201.1. статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно з ліцензією МОЗ України від 30.04.2017 серії АЕ №460148 основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" є спеціалізована медична практика, а в період, за який були складені спірні зведені податкові накладні позивачем здійснювались господарські операції з постачання послуг з охорони здоров`я.
Перелік операцій, які звільнені від оподаткування закріплений в ст.197 ПК України.
Так, відповідно до пп. 197.1.5. п. 197.1 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з охорони здоров`я закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також постачання послуг реабілітаційними установами для інвалідів та дітей-інвалідів, що мають ліцензію на постачання таких послуг відповідно до законодавства.
З наведеного вбачається, на підставі пп. 197.1.5. п. 197.1 ст. 197 ПК України Товариство з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" при здійснені ним господарських операцій з надання послуг з охорони здоров`я звільняється від оподаткування вказаних послуг податком на додану вартість.
Разом з тим, нормами пп. "б" п.198.5. ст. 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).
Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що у випадку коли платник податку на додану вартість починає використовувати в господарських операціях, які звільнені від оподаткування, товари/послуги, які були попередньо придбані ним з податком на додану вартість, то такий платник зобов`язаний скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПК України, зведену податкову накладну за товарами/послугами придбаними податком на додану вартість та нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, виходячи із бази оподаткування, визначеної в порядку, передбаченому п. 189.1 ст. 189 ПК України.
Саме на виконання вимог пп. "б" п.п.198.5. ст. 198 ПК України Товариством з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних зведені податкові накладні (а.с.21-34), які були предметом камеральної перевірки та порушення строків реєстрації яких, зафіксовано в акті від 19.06.2019 №7167/06-30-51-12. Вказане у свою чергу свідчить про те, що в період, за який позивачем складені спірні зведені податкові накладні, Товариство з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" використовувало в своїх господарських операціях з надання послуг із охорони здоров`я, які звільнені від оподаткування, товари, що були попередньо придбані ним з податком на додану вартість.
Форма податкової накладної та порядок її заповнення затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 (далі - Порядок №1307).
Відповідно до п. 1 Порядку № 1307 податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.
Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи (п.2 Порядку № 1307).
Згідно з п. 5 Порядку № 1307 податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком.
Водночас, пунктом 11 Порядку № 1307 визначено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися:
1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;
2) в операціях, звільнених від оподаткування;
3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
У разі складання зведеної податкової накладної у графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки:
1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України;
2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України;
3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку;
4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.
При цьому відповідно до п. 8 Порядку № 1307, при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:
01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);
02 - Складена на постачання неплатнику податку;
03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;
04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;
05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;
06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;
07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;
10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;
11 - Складена за щоденними підсумками операцій;
12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);
13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;
14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;
15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.
Згідно з п. 3 Порядку № 1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.
Як вбачається зі змісту п.198.5. ст. 198 ПК України зведена податкова накладна повинна бути складена платником податку не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації.
Таким чином, на відносини з приводу строків реєстрації зведеної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних поширюються норми ст. 201 ПК України, що регулюють питання строків реєстрації звичайних податкових накладних.
Згідно вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Суд відмічає, що у даній адміністративній справі спірним є наявність чи відсутність підстав для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" штрафу за порушення строків реєстрації зведених податкових накладних, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 0 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
Таким чином, порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
При цьому, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17.
Судом під час розгляду справи було досліджено складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" зведені податкові накладні, щодо яких камеральною перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН та встановлено, що всі вони в графі "не підлягає наданню отримувачу (покупцю)" міститься позначку "Х", а у їх верхній лівій частині зазначено тип причини "09" - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість (а.с.21, 23, 25, 27, 29, 31, 33).
Таким чином, при дослідженні зведених податкових накладних судом встановлено, що в цих накладних позивачем було відображено, що такі накладні не надаються отримувачу послуг та складені на операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Зазначені обставини свідчать про те, що норми п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України щодо притягнення платника податку на додану вартість до відповідальності за порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, не можуть бути застосовані до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс", оскільки зведені податкові накладні, які була зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничних строків такої реєстрації, були складені позивачем на операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість та не надавались отримувачу послуг.
Щодо доводів відповідача про те, що операції зазначені позивачем в зведених податкових накладних, які були предметом камеральної перевірки, не відносяться до операцій, звільнених від оподаткування, а оподатковуються за основною ставкою та за ставкою 7%, оскільки всі зведені податкові накладні містять у розділі V значення код ставки ПДВ - "20" та код ставки ПДВ "7", а рядки VІІІ "Усього обсяги постачання на митній території України за ставкою 0%" та ІХ "Усього обсяги операцій, звільнених від оподаткування" не заповненні, суд зазначає наступне.
Зі змісту зведених податкових накладних щодо яких перевіркою було встановлено порушення граничних термінів їх реєстрації в ЄРПН вбачається, що у всіх цих накладних Товариством з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" заповнено рядок V "Усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20)" або ж рядок VІ "Усього обсяги постачання за ставкою 7 % (код ставки 7)". Натомість рядки VІІІ "Усього обсяги постачання на митній території України за ставкою 0% (код ставки 902)" та ІХ "Усього обсяги операцій, звільнених від оподаткування (код ставки 903)" позивачем у зведених податкових накладних не заповнені (а.с.21, 23, 25, 27, 29, 31, 33).
З приводу вказаних обставин, суд зазначає, що відповідно до п. 16 Порядку №1307 таблична частина податкової накладної складається з двох розділів: А і Б.
До розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі опису (номенклатури) постачання товарів/послуг, а саме:
1) до графи 2 - опис (номенклатура) товарів/послуг постачальника (продавця);
2) до граф 3.1, 3.3 - код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - ДКПП);
3) до граф 4 та 5 - одиниця виміру товарів/послуг;
4) до графи 6 - кількість (об`єм, обсяг) постачання товарів/послуг;
5) до графи 7 - ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість;
6) до графи 8 - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються, а саме: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування;
7) до графи 9 - код пільги.
8) до графи 10 - обсяг постачання (база оподаткування) без урахування ПДВ.
9) до графи 11 - сума податку на додану вартість.
10) до графи 12 - код виду діяльності сільськогосподарського товаровиробника.
При цьому, у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, у графі 2 платником зазначаються дати складання та порядкові номери податкових накладних, складених на такого платника податку при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України, а у графі 10 вказується вартість (частина вартості) товару/послуги, необоротного активу, на яку нараховується податок відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу, згідно з основною ставкою податку та ставкою податку 7 відсотків, які застосовуються при нарахуванні податкових зобов`язань. Натомість, графи 3.1, 3.2, 3.3, 5-9, 12 у таких зведених податкових накладних не заповнюються.
До розділу А податкової накладної (рядки I-X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, а саме: у рядку I зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість; у рядках II-IV зазначаються суми податку на додану вартість, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI; у рядках V-IX зазначаються загальні обсяги постачання товарів/послуг в розрізі кодів ставок, зазначених у графі 8 нижньої табличної частини податкової накладної.
Водночас, у податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, рядки VII-IX не заповнюються.
З аналізу положень пункту 16 Порядку №1307, які визначають правила заповнення розділів А і Б податкової накладної, вбачається, що у податкових накладних особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, тобто у зведених податкових накладних, рядки VII-IX не заповнюються. Крім того, код ставки податку на додану вартість "20", який зазначений в рядку V розділу А зведеної податкової накладної та код ставки податку на додану вартість "7", який зазначений в рядку VІ розділу А зведеної податкової накладної не свідчить про те, що такі податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість. Зведені податкові накладні, складені на виконання вимог п.198.5. ст. 198 ПК України, є умовними податковими накладними, де рядок V "Усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20)" або ж рядок VІ "Усього обсяги постачання за ставкою 7% (код ставки 7)" заповнюється шляхом перенесення даних з податкових накладних контрагентів, на підставі яких складаються зведені податкові накладні.
Таким чином, складені позивачем зведені податкові накладні на придбані з податком на додану вартість товари, які призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування, містять "умовну" суму податку на додану вартість, перенесену з податкових накладних продавця (постачальника). Більш того, позивач при складенні зведених податкових накладних не міг всупереч правил заповнення, встановлених Порядком №1307, заповнювати рядки VII-IX, а тому доводи відповідача про те, що операції зазначені позивачем в зведених податкових накладних, щодо яких було встановлено порушення строків їх реєстрації в ЄРПН, не відносяться до операцій, звільнених від оподаткування, є безпідставними та відхиляються судом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" по зведеним податковим накладним, щодо яких перевіркою було встановлено порушення строків їх реєстрації в ЄРПН, звільняється від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, у зв`язку з наявністю двох обов`язкових складових: такі зведені податкові накладні не надавались отримувачу (покупцю) та, водночас, були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З наявного у матеріалах справи платіжного доручення №9076 від 25.10.2019 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Асклепій Плюс" при зверненні з даним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 гривень.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович