Справа № 428/1879/19
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/1879/19
Провадження № 2-а/428/99/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 2 роти № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 05.02.2019 відповідач виніс та направив на його адресу постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 344173 (надалі Постанова), згідно з якою ним прийнято рішення про застосування до позивача адміністративного стягнення за порушення п. 8.4 (в) ПДР за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначила, що 01.02.2019 вона, керуючи автомобілем ЗАЗ FORZA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Хіміків м. Сєвєродонецька від Центрального ринку, під`їхала до головного входу автовокзалу м. Сєвєродонецька. Після цього, продовжуючи рух, повернула на право, заїхала на територію Автовокзалу та зупинилась біля автомобілів таксі. Позивач зустрічала з автобусу свого знайомого інваліда І групи. Через деякий час під`їхав автомобіль з поліцейськими патрульної поліції та повідомили її, що вона порушила вимогу знаку 3.21 «в`їзд заборонено», чим порушила п. 8.4 «в» ПДР. Позивач вважає, що не порушувала вимогу знаку 3.21, оскільки заїжджала на територію Автовокзалу зі сторони будинку 19 по вулиці Лисичанській і там не встановлено будь-якого знаку. Знак 3.21 «в`їзд заборонено» встановлений при в`їзді зі сторони міського кладовища.

Незаконно склавши постанову по справі, рядовий поліції Ігнатенко Р.В. не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Таким чином, як гадає позивач, були встановлені такі порушення: відповідач рядовий ОСОБА_2 , порушивши вимоги ст. 283 КУпАП, незаконно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , при розгляді справи не дав можливості позивачу ознайомитися з матеріалами справи й наявними доказами, всупереч вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП не зазначив в оскаржуваній постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, також відповідачем не були з`ясовані і доведені всі обставини справи.

За таких обставин позивач вважає, що постанова серії ВР № 344173 від 05.02.2019 винесена незаконно, у зв`язку із чим підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі.

В судове засідання поліцейський взводу № 2 роти № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Ігнатенко Р.В. не з`явився, до суду надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, заперечував проти задоволення позову. До суду відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 344173 від 05.02.2019, складену поліцейським взводу № 2 роти № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Луганській області рядовим поліції Ігнатенком Р.В. протиправною у зв`язку з тим, що відповідачем не доведена її вина жодними допустимими доказами.

Відповідачем суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського Ігнатенка Р.В. від 01.02.2019 не наданий.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського взводу № 2 роти № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича серії ВР № 344173 від 05 лютого 2019 року позивача було визнано винним у порушенні п. 8.4 Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В графі 8 постанови «до постанови додаються» зазначено відео з нагрудної камери.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивача, який стверджував, що його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 8.4 «в» Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема не надано відео з нагрудної камери поліцейського, про наявність якого зазначено у постанові та яке було покладено в основу прийнятого по справі рішення.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 344173 від 05.02.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зауважує, що, керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не має право визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 344173 від 05.02.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: поліцейський взводу № 2 роти № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Ігнатенко Роман Володимирович, місцезнаходження УПП: місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов