Справа № 591/605/20
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/605/20
Провадження № 2-а/591/85/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., за участю секретаря судового засідання Сітало Ю.С., з участю представника позивача Паливоди І.Є., відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу № 591/266/20, провадження № 2-а/591/75/20 за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.01.2020 року звернувся до суду з позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2020 року позивачем отримано лист ГУНП в Сумській області № 72/03/16-2020, в якому зазначено, що 28.01.2020 року з ДУ «Сумська виправна колонія № 116» буде звільнено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відбуттям покарання за ст. 332-2 КК України, який є нелегальним мігрантом. При проведенні перевірки було встановлено, що відповідач має паспортний документ серії НОМЕР_1 .

28.01.2020 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 000295 за частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та начальником Сумського РВ Управління ДМС України в Сумській області застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 2040 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ № 000296 від 28.01.2020. Штраф відповідачем сплачено.

28.01.2019 року Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області прийнято рішення № 8 про примусове повернення з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким відповідачу надано строк на виконання рішення до 29.01.2020. Відповідачем рішення не виконано.

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») 18.07.2019 відповідачу відмовлено в перетині державного кордону України.

Згідно витягу з Єдиної інформаційної-аналітичної системи управління міграційними процесами відповідач посвідкою на тимчасове/постійне проживання не документувався.

Тобто, на сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні відповідач не має та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Відповідач з заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземців та осіб без громадянства, а також з питання продовження строку свого законного перебування в країні до територіальних органів ДМС України не звертався.

Відповідно до статті 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Білорусь про безвізові поїздки громадян, громадяни держави однієї Сторони, незалежно від місця їх постійного проживання, можуть в`їжджати, прямувати транзитом, виїжджати та перебувати на території держави іншої Сторони на підставі дійсних документів, зазначених у Додатку до цієї Угоди.

Частиною 3 наведеної статті встановлено, що громадяни однієї Сторони мають право знаходитись на території держави іншої сторони до 90 днів протягом 180 днів з дати Першого в`їзду.

Згідно пункту 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців (та осіб без громадянства» (надалі - Закон № 3773-УІ), в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

У відповідності до ст. 9 в`їзд в Україну іноземців та осіб без громадянства та строки їх перебування в Україні Закону № 3773-УІ - іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Отже, відповідач порушив правила перебування на території України а тому згідно пункту 14 статті 1 Закону № 3773 він нелегальний мігрант - іноземець або: особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в Пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземці або особи без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною першою статті 26 Закону № 3773-УІ, встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в сфері міграції. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України.

Тобто, на сьогоднішній день підстав для подальшого законного перебування в Україні відповідач не має та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Позивач вказує, що відповідач незаконно перебуває на території України, не покинув території України самостійно, а тому позивач просить примусово видворити відповідача за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов визнав повністю, пояснив суду, що він не заперечує, що незаконно знаходиться на території України, оскільки не оформив документів, які б надавали йому дозвіл на перебування в Україні. Пояснив, що не оскаржував рішення, яким йому було відмовлено у в`їзді в Україну, а після цього незаконно перетнув державний кордон України, за що був засуджений та відбував покарання.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2020 року позивачем отримано лист ГУНП в Сумській області № 72/03/16-2020, в якому зазначено, що 28.01.2010 року з ДУ «Сумська виправна колонія № 116» буде звільнено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відбуттям покарання за ст. 332-2 КК України, який є нелегальним мігрантом. При проведенні перевірки було встановлено, що відповідач має паспортний документ серії НОМЕР_1 (а.с.14-15).

28.01.2020 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 000295 за частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та начальником Сумського РВ Управління ДМС України в Сумській області застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 2040 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ № 000296 від 28.01.2020. Штраф відповідачем сплачено (а.с.6, 8, 9).

28.01.2020 року Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області прийнято рішення № 8 про примусове повернення з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким відповідачу надано строк на виконання рішення до 29.01.2020. З наведеним рішенням відповідач ознайомлений 28.01.2020, про що свідчить його власноручний напис та підпис. Отже, вказаний у рішенні строк скінчився, проте, відповідачем рішення не виконано (а.с.12).

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») 18.07.2019 відповідачу відмовлено в перетині державного кордону України (а.с.10).

Згідно витягу з Єдиної інформаційної-аналітичної системи управління міграційними процесами відповідач посвідкою на тимчасове/постійне проживання не документувався (а.с.11).

Тобто, на сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні відповідач не має та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме, ст. 1, визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Статтею 4 Закону передбачено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Статтею 26 Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Частиною 2 ст. 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений ч.1 ст. 288 КАС України, за позовом органу (підрозділу), який подав такий позов, може застосувати до іноземця або особи без громадянства один із таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи або організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в України, що виражається в знаходженні на території України із порушенням порядку тимчасового перебування на території України. Відповідач потрапив в Україну щляхом незаконного перетину Державного кордону України, за що був засуджений та відбував покарання, не виконав в добровільному порядку рішення уповноваженого органу від 28 січня 2020 року про залишення території України у встановлений термін.

Тому, суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відповідача на території України, а відтак наявні всі необхідні обставини для примусового видворення відповідача за межі України, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 371 КАС України, суд вважає, що необхідно звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 139, 241-246, 271, 288, 289, 371 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (місце знаходження: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд.27, код ЄДРПОУ 37846270) до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 (останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_1 , паспортний документ серії НОМЕР_1 ) про примусове видворення громадянина Республіки Білорусь за межі території України задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі території України громадянина громадянина Республіки ОСОБА_2 ОСОБА_1 (останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_1 , паспортний документ серії НОМЕР_1 ).

Звернути рішення до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Грищенко