Справа № 473/5247/19
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/5247/19
РІШЕННЯ

іменем України

"31" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську справу адміністративної юрисдикції, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ, за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

27.12.2019 року представник позивача Кутахова А.В. Усіков О.В. - звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач) про скасування постанови від 20.12.2019 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 121 ч. 1 КУпАП.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що він 20.12.2019 року у м. Миколаїв по вул. Гагаріна, 116 рухаючись автомобілем «МАN» номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом номерний знак НОМЕР_2 не порушував Правил дорожнього руху під час руху на транспортному засобі були відсутні грязезахисні фартухи, які пошкодилися через розрив шини напівпричепу, колесо було замінено ним самостійно, а тому подальший рух автомобіля до місця спеціалізованого ремонту був продовжений при увімкненій аварійній світловій сигналізації і за таких обставин був зупинений працівниками патрульної поліції.

Посилаючись на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КУпАП, відсутність у відповідача доказів вчинення адміністративного правопорушення, представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник Усіков О.В. підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, суду надав відзив на позовну заяву в якому позов не визнав, вказав на притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху з дотриманням вимог діючого законодавства та належності і допустимості здобутих доказів показання відеофіксації правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 286 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2019 року командиром взводу роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Карпенко Сергієм Яковичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1883666, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 20.12.2019 року о 12-28 год. у м. Миколаїв по вул. Гагаріна, 116, рухаючись автомобілем «МАN» номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом номерний знак НОМЕР_2 порушив пункт 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху керування транспортним засобом з причепом в якого були відсутні бризковики і грязезахисні фартухи.

Відповідно до ст.ст. 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу під час його експлуатації через наявність видимих або звукових ознак.

Згідно ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою статті 121 Кодексу.

Частиною 2 ст. 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення кваліфіковано відповідачем за ч.1 ст.121 КУпАП, тобто відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд звертає увагу на таке.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо і порушень цих принципів відповідачем не встановлено.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складання протоколу суд зазначає, що правопорушення повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватися іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Відповідачем надано доказ на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху керування транспортним засобом з напівпричепом в якого були відсутні грязезахисні фартухи за наявності невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, а саме матеріали відеофіксації (відеофайли), які здобуті за допомогою технічного засобу нагрудного відеорегістратора. Із дослідженого запису відеофіксації адміністративного правопорушення слідує, що під час розгляду справи водій ОСОБА_1 визнавав керування транспортним засобом на якому відсутні грязезахисні фартухи, і цю обставину не заперечує і в судовому засіданні.

Доводи представника позивача про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення через те, що він не мав можливості самостійно виправити порушення встановити грязезахисні фартухи, які були пошкоджені внаслідок розриву шини автомобіля, тому рух здійснювався із увімкненою світловою аварійною сигналізацією до найближчого місця ремонту, не знайшли підтвердження в судовому засіданні доказами про те, що він дотримувався запобіжних заходів виконуючи вимоги пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

На записах відеофіксації зафіксовано транспортний засіб після зупинення працівниками поліції, на ньому була увімкнена світлова аварійна ситуація, але це є лише виконання вимог ПДР про обов`язкове увімкнення аварійної сигналізації після зупинки автомобіля поліції (пункт 9.9 підпункт «б» Правил Дорожнього руху України).

Пояснення позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що через розрив шини напівпричепу транспортного засобу 20.12.2019 року під час вивантаження вантажу (щебеню) на території Миколаївського глиноземного заводу за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с.Галицинове він самостійно замінив пошкоджене колесо напівпричепу (середнє, з правої сторони) суд до уваги не приймає, оскільки за зовнішнім виглядом трьох коліс напівпричепу з правої сторони зафіксованих відеофіксацією будь-яких відмінностей, які б свідчили про виконаний ремонт відсутні, всі колеса є однаково забрудненими.

Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя О.Є. Старжинська