Справа № 813/1307/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2020 року

Київ

справа №813/1307/18

адміністративне провадження №Зн/9901/8/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши заяву Міністерства внутрішніх справ України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі №813/1307/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Управління поліції охорони у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Львівський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 14 травня 2018 року позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі встановлення ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію» і постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Визнав протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів про призначення ОСОБА_1 вказаної одноразової грошової допомоги. Зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання щодо призначення й виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі встановлення ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. У решті позовних вимог відмовив.

Львівський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 27 липня 2018 року повернув апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ з огляду на те, що скаржник не дотримав вимог частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), а саме: не надав належним чином засвідченої довіреності, що посвідчує повноваження представника, який подав апеляційну скаргу від імені скаржника.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням Міністерство внутрішніх справ України подало касаційну скаргу. За результатами її розгляду Верховний Суд 24 червня 2019 року ухвалив постанову, якою скаргу залишив без задоволення, а ухвалу апеляційної інстанції без змін.

Представник відповідача 23 січня 2020 року направив до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного суду від 24 червня 2019 року. У її прохальній частині просив прийняти до розгляду заяву, переглянути постанову Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі №813/1307/18 і прийняти нове рішення, яким касаційну скаргу МСВ України на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2018 року задовольнити.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за заявою про перегляд вказаної постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з частиною першою статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Відповідно до частини другої статті 365 КАС України заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій за нововиявленими обставинами подається до цих судів, якщо ними змінено або скасовано судове рішення, а в усіх інших випадках - до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Оскільки постановою Верховного Суду від 24 червня 2019 року не змінено і не скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2018 року у справі №813/1307/18, суд вважає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинна подаватись до суду апеляційної інстанції, який постановив ухвалу.

Отже, подавши до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 24 червня 2019 року, заявник порушив порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлений статтею 365 КАС України.

Враховуючи положення статті 129 Конституції України щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення та статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" згідно з якою суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд й оскарження судового рішення, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід повернути заявнику для подачі її до належного суду.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18).

Керуючись статями 248, 361, 365 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву Міністерства внутрішніх справ України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі №813/1307/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Управління поліції охорони у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернути заявникові разом із доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду