Справа № 420/7806/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7806/19
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

31 січня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 25.09.2019 р. № Ф-30228-51,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 25.09.2019 р. № Ф-30228-51.

30.01.2020 р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

-зупинення виконавчого провадження з реєстраційним номером в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) 60698193 по виконанню вимог №Ф30228-51 від 25.11.2019 року до вирішення справи №420/7806/19 у суді.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначила наступне.

Фактично про існування вимоги про сплату боргу №Ф-30228-51 позивач дізналася 16.12.2019 р. при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження. Зазначену вимогу не отримувала, з 14.09.2016 р. Позивач зареєстрована та мешкає за адресОЮ: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Отже на думку позивача, існує очевидна протиправність оскаржуваної вимоги, виконання якої в примусовому порядку до вирішення даної справи по суті може завдати значних матеріальних збитків позивачу.

В свою чергу у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право вилучити рухоме майно, шляхом оголошення його розшуку та реалізувати рухоме або нерухоме майно, що належить позивачу.

Позивач вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову вона для відновлення її прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши матеріали справи в частині, що стосується вирішення питання про забезпечення позову, суд вважає, що заява позивача не належить до задоволення. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Також, суд зазначає, що обставини правомірності чи неправомірності оскаржуваного позивачем рішення, може бути встановлено судом виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті, при перевірці правомірності відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення позову у такий спосіб, без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії, зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що не відповідає завданням правового інституту забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу, який би підтвердив обставини ,зазначені у заяві.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування заяви про забезпечення позову не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а отже заява представника позивача про забезпечення позову не належить до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.150-154 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 25.09.2019 р. № Ф-30228-51,- відмовити.

2. Копію ухвали направити позивачу.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту іі підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя: О.Я. Бойко