Справа № 560/2469/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2469/19

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

29 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року (повний текст рішення складено 17.10.2019 року, м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.04.2019 №10 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язати відповідача врахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи з 12.03.2014 по 12.07.2018 на посаді вальника лісу, та зобов`язати відповідача призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) з 23.11.2018.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, до якої надав всі необхідні документи. Відповідач відмовив в призначенні пенсії відповідно до пункту «в» статті 55 Закону №1788-ХІІ у зв`язку з тим, що відсутній необхідний стаж роботи. Вказав, що відповідно до записів трудової книжки він працював з 12.03.2014 по 12.07.2018 вальником лісу за трудовим договором від 12.03.2014 №. Посада звальщик лісу містить в Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Вважає, що пенсійний орган протиправно не врахував стаж роботи на посаді звальщика лісу в період з 12.03.2014 по 12.07.2018 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років. Тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «в» статті 55 Закону №1788-ХІІ. Страховий стаж позивача становить 33 роки 8 місяців 26 днів, в тому числі спеціальний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років - 10 років 4 місяці 28 днів. Рішенням від 10.04.2019 №10 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 12 років 6 місяців. Вважає, що робота позивача у період з 12.03.2014 по 12.07.2018 на посаді вальника лісу у фізичної особи-підприємця не включається до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки у вказаний період позивач не працював на підприємствах лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, передбачених постановою Кабінету Міністрів Україні від 12.10.1992 №583.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.04.2019 №10 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 12.03.2014 по 12.07.2018 на посаді звальщика лісу до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог пункту «в» статті 55 закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII з 23.11.2018.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що згідно наданих документів, ОСОБА_1 з 12.03.2014 року по 12.07.2018 року не являвся працівником підприємства лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583, а працював у фізичної особи-підприємця, тому у Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу період роботи з 12.03.2014 року по 12.07.2018 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2019 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 20.01.2020 року призначено до апеляційного розгляду.

Позивач, правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Керуючись приписами ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, надавши оцінку доводам апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням від 10.04.2019 №10 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 5 Закону №1788-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, вказавши, що період роботи за трудовим договором з 12.03.2014 по 12.07.2018 не зараховується до спеціального стажу, оскільки позивач не працював підприємствах лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, передбачених постановою Кабінету Міністрів Україні від 12.10.1992 №583.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані документи підтверджують право позивача на зарахування періоду роботи з 12.03.2014 по 12.07.2018 на посаді звальщика лісу до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, та як наслідок, необґрунтованості рішення від 10.04.2019 №10 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом «в» статті 55 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджений Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, в якому зазначена посада звальщика лісу.

З матеріалів справи слідує, що на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років він досяг пенсійного віку - 55 років.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 позивач у період з 12.03.2014 по 12.07.2018 працював вальником лісу за трудовим договором від 12.03.2014 №, зареєстрованим у Шепетівському міському районному центрі зайнятості. Крім того, відповідно до довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 23.11.2018 №69 ОСОБА_1 працював на посаді звальщик лісу з 12.03.2014 по 12.07.2018.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах за списками № 1 та 2 визначається відповідно до ст. 13 та 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тобто, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах потрібно досягти певного пенсійного віку (в т. ч. в залежності від року народження жінки, яка призначатиме таку пенсію) та мати відповідний стаж роботи (за списками № 1 або № 2).

Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені: постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (з 1 січня 1992 року); постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (з 11 березня 1994 року); постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (з 16 січня 2003 року); постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (з 03 серпня 2016 року).

Для осіб, які працювали до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» до 01.01.1992, право на пенсію визначається відповідно до статті 100 цього Закону на підставі раніше діючого законодавства. Порядок застосування Списків затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383. Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначається за Списками, що були чинними в період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Пільговий стаж після 21.08.1992 підтверджується результатами атестації робочих місць.

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день:

На підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років та при стажі роботи: у чоловіків від 20 років 6 місяців до 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, у жінок від 15 років 6 місяців до 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Пенсійний вік жінок підвищується поступово з 45 до 50 років в залежності від дати народження.

На інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років та при стажі роботи: у чоловіків від 25 років 6 місяців до 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, у жінок від 20 років 6 місяців до 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Пенсійний вік жінок підвищується поступово з 50 до 55 років в залежності від дати народження.

Колегія суддів зазначає, що документом, що підтверджують пільговий стаж є зокрема, уточнююча довідка, що підтверджує пільговий характер роботи. Такі довідки є обов`язковими, оскільки в трудових книжках не зазначається у яких умовах працювали особи і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня (пункт 20 Порядку ) підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Повний робочий день це виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80 % робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, цієї професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням певних трудових обов`язків. Час, відпрацьований в умовах, передбачених Списками, обліковується власником або уповноваженим ним органом. Період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство та зазначається в довідці.

Уточнюючі довідки мають право видавати винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники. Якщо підприємство ліквідовано періоди пільгової роботи підтверджуються відповідними комісіями, що створені при головних управліннях Пенсійного фонду України.

Пільгова довідка за встановленою формою має містити наступну інформацію: 1) періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу; 2) професію або посаду; 3) характер виконуваної роботи; 4) розділ, підрозділ, пункт, найменування (або номери) Списків, якими передбачено ці роботи, посади; 5) первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку (накази (розпорядження) про закріплення робітників за певними ділянками робіт і устаткуванням; особові рахунки, розрахунково-платіжні відомості на заробітну плату, табелі обліку робочого часу; журнали (картки) обліку робочого часу; журнали завдань; робочі книги бригадирів; наряди на виконання робіт; нормовані завдання; книги обліку інструктажу з техніки безпеки тощо).

Також документ, що підтверджує пільговий стаж, це копія (копії) наказу (наказів) підприємства про результати атестації робочих місць з додатком, у якому зазначено перелік робочих місць та їхнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 чи № 2 (для підтвердження стажу після 21.08.1992 року).

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за № 1231/13105, визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації ( у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць (для підтвердження пільгового стажу роботи після 21 серпня 1992 року);

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях та місті Києві, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці.

Комісія розглядає заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пенсії за сумісними роботами, професіями і посадами робітникам і службовцям, зайнятим у виробництвах, професіях і посадах, передбачених у Списках № 1 і 2 , призначаються: а) за Списком № 2 якщо виконувані сумісні роботи, професії і посади передбачені в Списку № 1 і в Списку № 2; б) на загальних підставах якщо одна із виконуваних сумісних робіт, професій і посад передбачена в Списку № 1 або в Списку № 2, а інша Списками не передбачена.

21 серпня 1992 року набрав чинності Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (активне посилання на документ). З 21.08.1992 до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах враховуються періоди з урахуванням результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше як один раз на п`ять років. Для підтвердження результатів атестації робочого місця видається наказ по підприємству про результати атестації робочих місць.

Результати атестації застосовуються для обчислення стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж п`яти років після затвердження її результатів (дати видавання наказу про результати проведеної атестації), якщо протягом цього часу на такому підприємстві не змінювалися докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведено позачергову атестацію. У разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами вперше проведеної атестації до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, п`ятирічний період роботи на такому підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних п`яти років.

При цьому, у разі порушення терміну проведення чергової атестації періоди роботи працівників, що перевищують 5-річний період, не зараховуються до пільгового стажу.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до розділу ХV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІХ від 09.07.2003 року (далі Закон) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні фонди. До впровадження пенсійного забезпечення через професійні га корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу передбачених Законом України 'Про пенсійне забезпечення.

Згідно пункту в статті 55 Закону України 'Про пенсійне забезпечення №1788-Х1І від 05.11.1991 року (далі Закон № І788-ХІІ), право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання за списками професій і посад, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до Списку професій посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці, лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583, правом на пенсію за вислугу років користуються, зокрема, звальщики лісу, лісоруби, обрубувачі сучків.

Зайнятість зазначених працівників на роботах, які дають право на пенсію за вислугу років, підтверджується довідками, виданими відповідними підприємствами, об`єднаннями та організаціями.

Як вже зазначалась, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового для призначення пенсії стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З матеріалів справи слідує, що 23.11.2018 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу на підставі п. "в" статті 55 Закону України 'Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ.

Згідно поданих позивачем документів позивачем та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж становить 33 роки 8 місяців 26 днів, в тому числі спеціальних стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років - 10 років 4 місяці 28 днів

Рішенням Головного управління ПФУ у Хмельницькій області від 10.04.2019 року № 10 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону України 'Про пенсійне забезпечення у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи - 12 років 6 місяців.

Колегія суддів зауважує, що згідно наданих документів, ОСОБА_1 з 12.03.2014 року по 12.07.2018 року не являвся працівником підприємства лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583, а працював у фізичної особи-підприємця. Тому у Головного управління ПФУ у Хмельницькій області відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу період роботи з 12.03.2014 року по 12.07.2018 року.

В даному випадку, спеціальний стаж позивача становить 10 років 4 місяці 28 днів, тому обов`язкова умова для призначення пенсії за вислугу років, передбачена пунктом "в" статті 55 Закону України 'Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (наявність необхідного страхового стажу роботи 12 років 6 місяців) не дотримана.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ПФУ у Хмельницькій області від 10.04.2019 року №10 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати період роботи позивача з 12.03.2014 року по 12.07.2018 року на посаді звальщика лісу до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог пункту "в" статті 55 Закону України 'Про пенсійне забезпечення з 23.11.2018 року є помилковим та необґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача щодо відсутності у позивача права на зарахування до спеціального стажу роботи на посаді звальщика лісу в період з 12.03.2014 по 12.07.2018 у фізичної особи-підприємця, яка не входить списку підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, передбачених постановою Кабінету Міністрів Україні від 12.10.1992 №583. Крім того суд враховує те, що робота у фізичної особи-підприємця за договором має іншу правову природу.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні від 04.06.2019 №2-р/2019 Конституційний Суд України зазначив, що додержання конституційних принципів соціальної держави обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов`язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України (абзац 8 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011). Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї (абзац 2 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 №3-рп/2012).

Аналізуючи викладені обставини, сутність права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист не може бути порушена, а законодавче регулювання у цій сфері має відповідати принципам соціальної держави. Конституційний Суд України наголошував на необхідності дотримання вказаних принципів, зокрема, у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011.

Конституційний Суд України також зазначив, що держава Україна, як учасниця Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, визнає право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування, і може встановлювати тільки такі обмеження цього права, які визначаються законом, і лише остільки, оскільки це сумісно з природою зазначеного права, і виключно з метою сприяти загальному добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем доведено правомірність своїх дій при вирішенні питання позивача щодо неврахування до спеціального стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи з 12.03.2014 по 12.07.2018 на посаді звальщик лісу, тому адміністративний позов не підлягав задоволенню.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно статті 139 КАС підстави для розподілу судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2020 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.