Справа № 200/301/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 р. Справа№200/301/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 )

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3)

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дії суб`єкта владних повноважень в особі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області протиправними, які виразились у неврахуванні позивачу до пільгового трудового стажу за Списком № 1 (підземні роботи) періоди роботи з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» та неврахуванні до загального трудового стажу період здійснення підприємницької діяльності за період з 15 липня 1996 року по 31 грудня 2003 року, визнання дії суб`єкта владних повноважень в особі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області протиправними, які виразились у неприйняті у позивача наказу від 29 березня 1996 року № 350 про підсумки атестації робочих місць з додатком, довідки про реорганізацію підприємства по ВП «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» № 1819 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 7 вересня 1987 року по 25 листопада 1987 року № 1822 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 16 січня 1987 року по 20 березня 1987 року № 1821 від 2 травня 2019 року, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1820 від 2 травня 2019 року, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1536 від 10 квітня 2019 року, довідки про перебування на обліку як ФОП з 29 серпня 1996 року по 31 грудня 2003 року № 01/124-21 від 18 травня 2019 року, що були надані разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17 жовтня 2019 року, відповідно до статті 114 Закону України № 1058, скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 85 від 25 жовтня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно поданої заяви від 17 жовтня 2019 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17 жовтня 2019 року, відповідно до статті 114 Закону 1058 із зарахуванням до пільгового трудового стажу за Списком № 1 (підземні роботи) за період роботи з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 28 червня 1983 року та зарахувати до загального трудового стажу період здійснення підприємницької діяльності за період з 15 липня 1996 року по 31 грудня 2003 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17 жовтня 2019 року, відповідно до статті 114 Закону 1058 із врахуванням наказу від 29 березня 1996 року № 350 про підсумки атестації робочих місць з додатком, довідки про реорганізацію підприємства по ВП «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» № 1819 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 7 вересня 1987 року по 25 листопада 1987 року № 1822 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 16 січня 1987 року по 20 березня 1987 року № 1821 від 2 травня 2019 року, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1820 від 2 травня 2019 року, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1536 від 10 квітня 2019 року, довідки про перебування на обліку як ФОП з 29 серпня 1996 року по 31 грудня 2003 року № 01/124-21 від 18 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 11 січня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після настання пенсійного віку позивач 17 жовтня 2019 року звернувся до відповідача із письмовою заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Відтак відповідач рішенням № 85 від 25 жовтня 2019 року відмовило в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 посилаючись на наступне. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17 жовтня 2019 року ДП « Макіїввугілля» (ЄДРПОУ - 32442295) перереєстровано в м. Київ, довідки за період роботи на цьому підприємстві не надано, стаж за Списком № 1 за період з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» (ЄДРПОУ-39156712) не зараховується. Разом з цим не зараховано до загального стажу період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за період з 15 липня 1996 року по 31 грудня 2003 року, у зв`язку з відсутністю довідки, виданої Пенсійним фондом України (зараховано лише період, який є в індивідуальних відомостях про застраховану особу - 1 січня 2000 року по 31 грудня 2001 року). У зв`язку з чим відповідач зазначає, що позивач відповідно до наданих документів на момент звернення 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 має загальний страховий стаж 21 рік 07 місяців 26 днів. За таких обставин відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу, так як на момент звернення 17 жовтня 2019 року не має необхідного страхового та пільгового стажу.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву позивача, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог позивач та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з аналогічних підстав, зазначених в оскаржуваному рішенні.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 20 грудня 2016 року № .

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Як вбачається з наявних матеріалів справи 17 жовтня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дана заява була прийнята відповідачем та зареєстрована за номером 11651.

Судом встановлено, що відповідачем була розглянута зазначена заява позивача та результатом розгляду прийнято рішення від 25 жовтня 2019 року № 85 про відмову в призначенні пенсії.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що позивачем були надані наступні документи: заява № 11651 від 17 жовтня 2019 року, копія паспорту та ідентифікаційного коду, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 20 грудня 2016 року, копія трудової книжки НОМЕР_2 від 28 червня 1983 року, копія диплому НОМЕР_6 від 30 червня 1984 року, копія військового квитка НОМЕР_4 від 10 листопада 1984 року, копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 063506 від 15 липня 1996 року. У рішенні також зазначено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17 жовтня 2019 року ДП «Макіїввугілля» () перереєстровано в м. Київ, довідки за період роботи на цьому підприємстві не надано, стаж за Списком 1 за період з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» () не зараховується. Не зараховано до загального стажу період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за період з 15 липня 1996 року по 31 грудня 2003 року, у зв`язку з відсутністю довідки, виданої Пенсійним фондом України (зараховано лише період , який є в індивідуальних відомостях про застраховану особу - з 1 січня 2000 року по 31 грудня 2001 року). Відповідно до наданих документів на момент звернення 17 жовтня 2019 року. ОСОБА_1 має загальний страховий стаж 21 рік 07 місяців 26 днів. За таких обставин позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, так як на момент звернення 17 жовтня 2019 року не має необхідного страхового та пільгового стажу.

Відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_5 підтверджується, що 16 січня 1987 року на підставі наказу від 16 січня 1987 року № 33-к позивача було прийнято учнем гірничого підрозділу «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» та 5 грудня 1993 року відповідно до наказу від 5 грудня 1993 року № 1137-к позивача було звільнено з підприємства за власним бажанням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірний період на означеному підприємстві. Наведені записи трудової книжки, а саме період з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року свідчать про зайнятість останнього за у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» за відповідними посадами.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку, що відповідач безпідставно не врахував позивачу період роботи позивача з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до загального стажу період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за період з 15 липня 1996 року по 31 грудня 2003 року, у зв`язку з відсутністю довідки, виданої Пенсійним фондом України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивача з 15 липня 1996 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець. З повідомлення про взяття на облік платника податків єдиного внеску від 11 березня 2011 року № 1595/04 вбачається, що з 29 серпня 1996 року позивач є платником єдиного внеску.

Відповідно до норм частини першої статті 24 Закону № 1058-XV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону № 1058-XV.

Так, абзацом 1 частини першої статті 20 Закону № 1058-XV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень частини другої зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з нормами частини десятої вищенаведеної статті Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нормами статті 106 Закону № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, позивач, як фізична особа-підприємець за період з 15 липня 1996 року по 31 грудня 2003 року повинен був самостійно сплачувати за себе єдиний внесок.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 1 січня 1999 року по 31 грудня 2003 року вбачається, що позивачем лише за період з 1 січня 2000 року по 31 грудня 2001 року були сплачені страхові внески, та який був врахований відповідачем до страхового стажу.

Суд не приймає до уваги довідку від 18 травня 2019 року № 01/124-21 видану позивачу пенсійним фондом так званої «ДНР», відповідно до якої страхові внески позивачем перераховувались за період з 29 серпня 1996 року по 31 грудня 2003 року, оскільки у довідці не зазначено, на підставі яких даних сформована дана інформація та до якого саме пенсійного фонду були перераховані внески, з урахуванням того, що ці дані не відображені в індивідуальних відомостей про застраховану особу. Іншого доказу, окрім спірної довідки від 18 травня 2019 року позивачем до суду не було надано. Тому суд вважає, що відповідачем правомірно не зараховано до страхового стажу період здійснення позивачем підприємницької діяльності за період з 15 липня 1996 року по 31 грудня 1999 року та з 1 січня 2002 року по 31 грудня 2003 року.

Щодо позовних вимог позивача про визнання дії суб`єкта владних повноважень в особі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області протиправними, які виразились у неприйняті у позивача наказу від 29 березня 1996 року № 350 про підсумки атестації робочих місць з додатком, довідки про реорганізацію підприємства по ВП «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» № 1819 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 7 вересня 1987 року по 25 листопада 1987 року № 1822 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 16 січня 1987 року по 20 березня 1987 року № 1821 від 2 травня 2019 року, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1820 від 2 травня 2019 року, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1536 від 10 квітня 2019 року, довідки про перебування на обліку як ФОП з 29 серпня 1996 року по 31 грудня 2003 року № 01/124-21 від 18 травня 2019 року, що були надані разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17 жовтня 2019 року, відповідно до статті 114 Закону України № 1058 та про зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17 жовтня 2019 року, відповідно до статті 114 Закону 1058 із врахуванням наказу від 29 березня 1996 року № 350 про підсумки атестації робочих місць з додатком, довідки про реорганізацію підприємства по ВП «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» № 1819 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 7 вересня 1987 року по 25 листопада 1987 року № 1822 від 2 травня 2019 року, табеля спуску та виїзду з 16 січня 1987 року по 20 березня 1987 року № 1821 від 2 травня 2019 року, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1820 від 2 травня 2019 року, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1536 від 10 квітня 2019 року, довідки про перебування на обліку як ФОП з 29 серпня 1996 року по 31 грудня 2003 року № 01/124-21 від 18 травня 2019 року суд зазначає, що дані позовні вимоги заявлені до суду передчасно, оскільки позивачем не надавались до відповідача зазначені документи та відповідач офіційно не приймав рішення щодо відмови у прийнятті таких документів. Крім того, судом вже було зроблено висновок про те, що за для зарахування періоду роботи позивачу з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у ВП «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» є достатнім відомості у трудовій книжці, що є достатнім поновленням порушеного права позивача в цій частині.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивач.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованою в частині відмову відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів його роботи, та як наслідок прийняте відповідачем рішення підлягає скасуванню.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 17 грудня 2019 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, які виразились у неврахуванні ОСОБА_1 до пільгового трудового стажу за Списком № 1 (підземні роботи) періоди роботи з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля».

Скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25 жовтня 2019 року № 85 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 жовтня 2019 року № 11651 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи позивача з 16 січня 1987 року по 5 грудня 1993 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області , Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири гривні) грн. 20 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 31 січня 2020 року. Повне судове рішення складено 31 січня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар