Справа № 340/2048/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2020 року м. Дніпросправа № 340/2048/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року (головуючий суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі

за позовом Селянського фермерського господарства «Зоря»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Селянське фермерське господарство «Зоря» (далі Позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2019 року, яким накладено штраф з податку на додану вартість у сумі 17851,68 грн.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив, що не допускав порушення граничного строку реєстрації податкової накладної з податку на додану вартість. Позивач вказав, що допустив описку у написанні року складання податкової накладної, яку виправив до проведення перевірки шляхом подання розрахунку-коригування.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено (а.с.63-66).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що сукупний аналіз усіх фактичних обставин справи вказує, що Позивач допустив описку, складаючи податкову накладну №1 від 05 січня 2019 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що при камеральній перевірці СФГ «Зоря» було виявлено недотримання граничних термінів реєстрації ПН/РК, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних у ЄРПН, що призвело до автоматичного нарахування штрафних санкцій в АІС «Податковий блок» за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що при реєстрації податкової накладної була допущена описка дати (замість 05 січня 2019 року було написано 05 січня 2018 року). Також Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання представників не направили, що не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 червня 2018 року між ТзОВ СП «Нібулонг» (далі - Товариство) (покупець) та Позивачем (продавець) укладено договір поставки товару.

05 січня 2019 року сторони підписали додаток до правочину, згідно якого Товариство придбало пшеницю на загальну суму 267775,20 грн. (з урахуванням ПДВ 44629,20 грн.) Того ж дня складено видаткову накладну №1. Товар отримано 05 січня 2019 року на підставі довіреності.

Позивачем виписано податкову накладну №1 на реалізацію Товариству пшениці на загальну суму 267775,20 грн. (з урахуванням ПДВ 44629,20 грн.), із зазначенням того, що остання складена 05 січня 2018 року. В той же час, дана податкова накладна зареєстрована 09 січня 2019 року.

05 січня 2019 року Позивач склав податкову накладну №2 на реалізацію Товариству пшениці на загальну суму 267775,20 грн. Податкова накладна зареєстрована 17 січня 2019 року.

11 січня 2019 року Позивач подав розрахунок-коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 05 січня 2018 року №1: скориговано обсяги постачання та податок на додану вартість (зменшення на повні суми). Розрахунок-коригування зареєстровано 21 січня 2019 року.

31 грудня 2018 року Позивач і Товариство склали акт взаємних розрахунків на цю дату.

31 січня 2019 року Позивач і Товариство склали акт взаємних розрахунків станом на цю дату. Розрахунки проводились за видатковою накладною від 05 січня 2019 року.

Оплату проведено 09 та 21 січня 2019 року на загальну суму 267775,20 грн.

14 березня 2019 року Відповідачем проведено камеральну перевірку Позивача стосовно питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, результати якої оформлено актом №000735 від 14 березня 2019 року.

Згідно акту перевірки податкова накладна від 05 січня 2018 року №1 зареєстрована 08 січня наступного року. Кількість днів затримки, на думку Відповідача, склала 342 дні. Сума податку на додану вартість за податковою накладною становить 44629,20 грн.

29 березня 2019 року Відповідачем на підставі акта №000735 від 14 березня 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення, яким на Позивача наклало штрафну санкцію в сумі 17851,68 грн.

Фіскальний орган зазначає, що платник податків допустив порушення приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Приписами пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що сукупний аналіз фактичних обставин справи вказує, що Позивачем допущено описку при складенні податкової накладної №1 від 05 січня 2019 року і дана описка полягає у неправильному зазначенні року (вказано 2018 рік).

Так, податкова накладна виписана за подією поставки товару, в той час як остання відбулась на підставі видаткової накладної від 05 січня 2019 року №1. У додатку до договору поставки від 22 червня 2018 року вказано, що поставка товару відбудеться 05 січня 2019 року.

Таким чином, податкова накладна за вказаною поставкою не могла бути складена 05 січня 2018 року.

Податкова накладна від 05 січня 2019 року №1, яка містила описку, зареєстрована 09 числа того ж місяця і року.

З огляду на викладене, Позивач не допустив порушення граничного строку реєстрації податкової накладної, що вказує на протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 15 жовтня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року по справі №340/2048/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 29 січня 2020 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов