Справа № 0640/4434/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

31 січня 2020 року

м. Київ

справа №0640/4434/18

провадження №К/9901/2630/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 в справі № 0640/4434/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у якому просив:

А) визнати протиправною повторну відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,6 га для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, оформлену листом від 29.08.2018 № 1751/0-4673/0/22-18;

Б) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати ОСОБА_1 дозвіл у формі наказу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,6 га для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області на підставі поданої заяви від 20.01.2018 та доданого до неї пакету документів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 позов задоволено:

А) Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом від 29.08.2018 № 1751/0-4673/0/22-18.

Б) Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2018 та надати ОСОБА_1 дозвіл у формі наказу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 - без змін.

07.05.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про розв`язання питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката, а саме - щодо стягнення судових витрат у сумі 3 842 грн, які позивач сплатив за професійну правничу допомогу адвоката Якименка М.М. під час розгляду Житомирським окружним адміністративним судом справи № 0640/4434/18.

На обґрунтування вказаної заяви вказав, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , однак суд не розв`язав питання про відшкодування судових витрат, яких зазнав позивач під час розгляду справи, а саме - витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 842 грн.

Додатковим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто за кошт бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 842 грн 00 коп.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишено без задоволення, а додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 - без змін.

22.01.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 в справі № 0640/4434/18.

Під час розв`язання питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Верховний Суд керується такими міркуваннями.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) визначено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частинами першою і другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, за загальним правилом питання розподілу судових витрат суд розв`язує у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Одночасно КАС України передбачені випадки, коли суд може розв`язати питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:

1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143 КАС України);

2) у разі постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143 КАС України);

3) якщо це питання не було розв`язане (пункт 3 частини першої статті 252 КАС України).

У таких ситуаціях суд ухвалює додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

З огляду на те, що додаткове судове рішення після його ухвалення стає невідокремною частиною судового рішення по суті позовних вимог, то, відповідно, порядок його оскарження є таким, як і для рішення по суті, оскільки за його допомогою розв`язуються питання, що хоча й не пов`язані з вимогами адміністративного позову, але які суд має обов`язково розв`язати.

Отже, у процесі розв`язання питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткове судове рішення вирішальним є надання оцінки можливості касаційного оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2018.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які належать до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суду надані повноваження віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у зазначеному вище переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Аналіз зазначених положень процесуального закону у їхньому логічному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, за винятком тих справ, які належить розглядати винятково в порядку загального позовного провадження.

На підставі наведеного, оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що за предметом спору ця справа не належить до переліку справ, які належить розглядати винятково за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 не може бути предметом касаційного оскарження, окрім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Натомість Верховний Суд встановив, що касаційна скарга не містить обґрунтованих покликань на наявність обставин, передбачених підпунктами «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Беручи до уваги те, що додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 у цій справі з моменту його ухвалення стало невіддільною частиною основного судового рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою треба відмовити.

На підставі наведеного вище, керуючись положеннями статей 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 в справі № 0640/4434/18.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб