Справа № 467/1259/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 р. № 467/1259/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)", вул. Володимирська, 1, смт. Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340

про:зобов`язання призначити повторну комісію для вирішення питання про надання права на умовно - дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» про зобов`язання призначити повторну комісію для вирішення питання про надання права на умовно-дострокове звільнення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідач відзив на позов не надав, надав суду характеристику на засудженого ОСОБА_1 , довідку про заохочення та стягнення, витяг з протоколу.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач засуджений рішенням Приморського районного суду м. Одеси за ст. 115 ч. 1 Кримінального кодексу України до 9 років позбавлення волі, в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.06.2013 року. Під час тримання в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№ 21)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 13.12.2013 року відбував покарання в ДУ «Південна виправна колонія (№ 51)» Одеської області. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. Три рази заохочувався.

11.01.2019 позивачу відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням як такому, що не став на шлях виправлення.

З 10.06.2019 відбував покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)». За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 02.07.2019 року відбував покарання в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)». За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 05.09.2019 року відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)». За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

10.10.2019 комісією Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення відмовлено позивачу в умовно-достроковому звільненні як такому, який не довів свого виправлення.

Ч. 3 ст. 154 Кримінального-виконавчого кодексу України встановлено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до п. 13-1 ч. 1, ч. 2 ст. 537 Кримінально-процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Ч. 9 ст. 539 КПК України визначено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Згідно до п. 6.1, 6.3-6.5 Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 № 847/5, для розгляду питання про подання до суду - матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 Кримінального кодексу України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" в установі (СІЗО) створюється комісія у такому складі:

голова комісії - начальник установи (СІЗО);

члени комісії - заступники начальника установи (СІЗО), начальник оперативного підрозділу, начальник медичної частини та начальник підрозділу, який є секретарем комісії.

До складу комісії також можуть включатися за їх згодою керівники загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів при установі, представники методично-виховної ради установи (педагогічної ради).

Засідання комісії відбуваються у визначеному для цього приміщенні установи (СІЗО) в присутності засудженого, стосовно якого розглядається це питання.

Засідання комісії проводяться не менше двох разів на місяць. Рішення комісії ухвалюється простою більшістю голосів членів комісії, присутніх на її засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним.

Засідання комісії оформлюється протоколом, який підписується головою та секретарем комісії. До протоколу комісії вносяться дані про те, які посадові особи були присутні на її засіданні, прізвище, ім`я та по батькові засудженої особи, за якими статтями Кримінального кодексу України вона засуджена, строк покарання та його початок, кількість попередніх судимостей, яка частина строку покарання відбута, дані про поведінку засудженого в період відбування покарання, прізвище та посада особи, яка ці відомості доповіла, результати голосування, а у разі прийняття рішення про відмову у застосуванні до засудженого положень статей 81, 82, 107 Кримінального кодексу України зазначаються підстави відмови. Рішення комісії оголошується засудженому під особистий підпис на витязі з протоколу, який долучається до його особової справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відтак, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для позивача можливе за дотримання двох умов: відбуття 2/3 частини строку покарання та доведення того, що позивач став на шлях виправлення.

При цьому, для того, щоб особу визнали такою, що стала на шлях виправлення, засуджений повинен не мати непогашених та незнятих стягнень (останнє стягнення повинно бути накладене не пізніше, ніж за шість місяців до дати, з якої може бути застосовано заміну), бажано, аби мав хоча б декілька заохочень, а також активно брав участь у програмах і заходах, які реалізуються в установі. До уваги береться ставлення до праці: наскільки акуратно та свідомо засуджений виконує покладені завдання, повно виконує надану роботу, ставиться до обладнання, а також бере участь у неоплачуваних роботах.

Твердження позивача про відсутність стягнень та про отримання освіти за час відбування покарання, відповідальна праця під час відбування покарання та погіршення стану здоров`я, і, як наслідок, неможливість виконувати роботу, як доказ того, що позивач став на шлях виправлення судом до уваги не приймається.

Під час розгляду комісією матеріалів про УДЗ враховується поведінка засудженого під час відбування покарання, тобто, поведінка засудженого оцінюється за увесь час відбування покарання.

Характеристика на засудженого ОСОБА_1 , затверджена начальником «Арбузинської виправної колонії (№ 83)», свідчить, що 11.01.2019 (під час відбування покарання в «Південній виправній колонії (№ 51)») йому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням як такому, що не став на шлях виправлення.

Не може вважатися сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності знятих або погашених стягнень, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Доведення того, що засуджена особа стала на шлях виправлення є оціночною категорією та розцінюється саме комісією з розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, та є дискреційними повноваженнями комісії. Тому суд не може перебирати на себе повноваження комісії та втручатись в її дискреційні повноваження. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають , оскільки позивачем всупереч ст.77 КАС України не доведено, ті обставини, якими він обґрунтовує позов.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)" (вул. Володимирська, 1, смт. Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340, ідентифікаційний код 08564038) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко