Справа № 160/3156/19
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2020 року
Київ
справа №160/3156/19
адміністративне провадження №К/9901/2835/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178;
- зобов`язати відповідача скласти та надати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05 грудня 2017 року щодо виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та виплатити компенсацію.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У поданій касаційній скарзі командир військової частини НОМЕР_1 з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Обставинами справи свідчать, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби.
При цьому військове знання та посада позивача (начальник автомобільної служби зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 ) не підпадає під перелік осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».
За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою командира військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов