Справа № 263/17659/19
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/80/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до сержанта 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Моргуль Олександра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 29 листопада 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до сержанта 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Моргуль О.О. про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 18 листопада 2019 року серії ЕАК № 1763659.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 18 листопада 2019 року він керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , та зупинився біля кафе «Royal» по пр. Будівельників, 67 Б у м. Маріуполі. У цей час під`їхав автомобіль патрульної поліції та працівники поліції повідомили йому, що він здійснив зупинку транспортного засобу на «острівці безпеки для пішоходів», чим порушив п. 15.9 ПДР України, винесли відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного штрафу у розмірі 255 грн. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки таке поняття як «стоянка на острівці безпеки для пішоходів» ПДР не містить, а в постанові не вказано який саме пункт ПДР порушений позивачем. Крім того постанова не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис.

27 січня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 18 листопада 2019 року під час патрулювання сержантом 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Моргуль ОСОБА_2 . ОСОБА_2 . у Центральному районі м. Маріуполя по пр. Миру, 67б поблизу кафе «Royal» помічений транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив стоянку на «острівці безпеки для пішоходів», чим порушив п. 15.9 ПДР України. Указані обставини підтверджуються наявним відеозаписом з реєстратора, встановленого у службовому автомобілі патрульного (файл 13180015), на якому з 01 хв. 05 сек. вбачається указаний автомобіль, який стоїть безпосередньо під дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса». Позивач свою вину під час складання постанови визнав та просив поліцейського зробити йому усне зауваження. Оскаржувана постанова містить відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фіксацію правопорушення АН01036.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2019 року вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 січня 2020 року задоволене клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, роз`яснено строки та порядок надання суду доказів.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов просив справу розглянути за його відсутності.

У зв`язку із розглядом справи без сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2019 року серії ЕАК № 1763659, ОСОБА_1 18 листопада 2019 року о 18:21 год., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на «острівці безпеки для пішоходів» за адресою: по пр. Будівельників, 67 Б у м. Маріуполі, чим порушив п. 15.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У графі «До протоколу додається» указаний технічний засіб, яким здійснена фіксація 01036.

Також, до справи долучено відеодиск DVD-R, відповідно до якого указаний транспортний засіб припаркований на «острівці безпеки», а ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції про те, визнав факт зупинки його транспортного засобу на «острівці безпеки» та просив обмежитися попередженням.

Спірним у справі є правомірність дій посадової особи з встановлення вини ОСОБА_1 у порушені п. 15.9 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України острівець безпеки це технічний засіб регулювання дорожнього руху на наземних пішохідних переходах, конструктивно виділений над проїзною частиною дороги та призначений як захисний елемент для зупинки пішоходів під час переходу проїзної частини дороги. До острівця безпеки належить частина розділювальної смуги, через яку пролягає пішохідний перехід.

Пунктом 15.9 ПДР передбачено, що зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Указаний пунктом визначено 11 підпунктів щодо умов, за яких зупинка транспортного засобу забороняється, але в оскаржуваній постанові не зазначений конкретний підпункт, який нібито порушив позивач, а системний аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що п. 15.9 ПДР України взагалі не передбачено заборону зупинки на острівцях безпеки.

Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 15.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, шляхом здійснення стоянки автомобіля на «острівці безпеки».

Крім того, заборона стоянки, про яку зазначено у постанові, передбачена саме п. 15.10 ПДР України, а не п. 15.9 ПДР України.

Судом не приймаються доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, про те, що з наданого відеозапису вбачається, що автомобіль позивача знаходився безпосередньо під дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», оскільки указані обставини не зазначені у фабулі оскаржуваної постанови, не інкримінувалися позивачу, а отже не стосуються предмету доказування.

У силу ст. 76 КАС України, проводячи аналіз поданого відеозапису, на якому зафіксовано, що позивач не заперечує факту стоянки на острівці безпеки, суд вважає його недостатнім доказом наявності фактів, про які вказує сторона відповідача та обставин, викладених у постанові, зокрема щодо порушення позивачем саме п. 15.9 ПДР України, а інших доказів суду не представлено.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як докази правомірності дій працівника поліції та законність винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову та відео файли з автомобілем, оскільки оскаржувана постанова має очевидні невідповідності, а представник відповідача не наділений можливістю вносити зміни до постанови, шляхом викладення нових обставин щодо можливого вчинення правопорушення у відзиві на позов.

Отже, матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що ОСОБА_1 порушив п. 15.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідач цим доводам під час розгляду адміністративної справи не надав відповідної оцінки, їх не перевірив, що свідчить про неповне встановлення уповноваженою особою приписів ст. 9 КУпАП, а саме наявності у діях ОСОБА_1 протиправної, винної поведінки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір відноситься на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 72, 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 121, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до сержанта 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Моргуль Олександра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2019 року серії ЕАК № 1763659 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 31 січня 2020 року.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Сержант 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Моргуль Олександра Олександровича, юридична адреса: вул. М. Мазая, 16, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя О.М. Музика