Справа № 640/12102/19
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2020 року

Київ

справа №640/12102/19

адміністративне провадження №К/9901/1370/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Блажівської Н.Є.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-СГ» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ТОВ «ВЕГА-СГ» звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у м. Києві, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Комісія 1) № 1158166/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року та рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг (далі - Комісії 2) № 28932/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158164/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 2 від 01 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28952/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158165/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 3 від 02 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28950/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158162/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної від 03 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28953/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158184/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 5 від 04 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28949/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158172/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 6 від 05 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28927/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158168/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 7 від 06 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28970/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158171/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 8 від 07 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28955/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158170/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 9 від 07 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28942/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158167/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №10 від 08 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28973/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158159/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 11 від 08 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28922/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158173/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 12 від 08 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28924/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії № 1 1158169/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 13 від 09 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28974/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158161/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 14 від 09 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28957/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158177/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 15 від 09 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28941/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158163/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 16 від 10 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28947/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158175/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 17 від 10 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28969/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158174/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 18 від 10 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28966/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158158/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 19 від 11 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28925/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158160/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 20 від 11 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28960/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158176/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 21 від 11.03.2019 року та рішення Комісії 2 № 28964/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158180/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 22 від 12 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28926/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158182/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної від 13 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28918/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158178/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 24 від 13 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28939/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158179/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 25 від 14 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28933/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158185/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 26 від 14 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28948/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158181/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 27 від 15 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28937/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158183/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №28 від 15 березня 2019 року та рішення Комісії 2 № 28961/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії 1 № 1158186/41876201 від 08 травня 2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №; 66 в від 14 лютого 2019 року та рішення Комісії 2 № 28938/41876201/2 від 23 травня 2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про внесення ТОВ «ВЕГА-СГ» () до переліку ризикових платників податків;

- зобов`язати комісію Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, виключити ТОВ «ВЕГА-СГ» з переліку ризикових платників податків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено у частині вимог про визнання протиправними рішення Комісії 1, зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні ТОВ «ВЕГА-СГ» та зобов`язання Комісії 1 виключити ТОВ «ВЕГА-СГ» з переліку ризикових платників податків.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року у частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-СГ» про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-СГ» () до переліку ризикових платників податків та зобов`язання комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, виключити Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-СГ» () з переліку ризикових платників податків - скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в цій частині; в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року залишено без змін.

9 січня 2020 року Головне управління ДФС у м. Києві на адресу Верховного Суду направлено касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно з протоколом розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у цій справі визначено склад колегії суддів: Блажівська Н.Є.- головуючий суддя, Білоус О.В., Желтобрюх І.Л.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 липня 2019 року відкрито провадження у справі та встановлено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено основні засади (принципи) адміністративного судочинства, з-поміж яких забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Велика Палата Європейського суду з прав людини у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа "Зубац проти Хорватії" (Zubac v.Croatia), №40160/12) вказала, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. "Станєв проти Болгарії" (Stanev v. Bulgaria) [ВП], №36760/06, п. 230, ЄСПЛ 2012) (п. 78). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (п. 82).

Відповідно до п. 83 вказаного вище рішення застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Крім того, Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що саме національний верховний суд, якщо цього вимагає національне законодавство, повинен оцінювати те, чи досягнуто передбачений законодавством поріг ratione valoris для подання скарги саме до цього суду. Відповідно, в ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять до нього, верховний суд не може бути зв`язаний або обмежений помилками в оцінюванні зазначеного порогу, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього (рішення у справі "Добріч проти Сербії", п. 54) (п. 86).

09 жовтня 2018 року Європейський суд з прав людини постановив ухвалу щодо неприйнятності заяви №26293/18 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine), у якій зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи (п. 20-22).

Отже, за прецедентною практикою Європейського суду з прав людини обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством порогу ratione valoris для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження і які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, встановлені нормами частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи касаційної скарги, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та застосування законодавства на час спірних правовідносин, а також значення справи для сторін та суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Отже, рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 12, 248, частиною п`ятою статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-СГ» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.Є. Блажівська

Судді: О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх