Справа № 340/3172/19
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Кропивницький справа № 340/3172/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (вул.Соборна, 7-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ - 20632802)
до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 21-А, код ЄДРПОУ - 43314918)
провизнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у сумі 5100 грн. по ВП 60628912, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (далі - позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохни С.О. про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. від 03.12.2019 року по ВП №60628912.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Проте, вказаних законодавчих приписів відповідачем не дотримано при вчинені дій по примусовому виконанню виконавчого листа №404/2241/19 виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом та встановлено нібито порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при виконанні рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду, яке між іншим, виконується у порядку та спосіб визначений постановою Кабінету міністрів України, відтак, позивач наголошує, на протиправності дії державного виконавця Мохни С.О. та просить суд задовольнити адміністративний позов.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав викладених в ньому. Крім того зазначав, що виконавче провадження з виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №404/2241/19, 2-іс/340/32/19 проведено на підставі та у спосіб визначені Законом України "Про виконавче провадження", а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с.33-35).

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду на 16.01.2020 року (а.с.1).

13.01.2020 року державним виконавцем подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача у справі, а саме: заміну відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, на належного відповідача - Управління забезпечення примусового виконання рішень Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.51).

Відповідною ухвалою суду від 16.01.2020 року у порядку статті 48 КАС України, здійснено заміну належного відповідача у справі - Управління забезпечення примусового виконання рішень Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.56).

Розгляд справи у судовому засіданні призначено на 23.01.2020 року, учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до процесуальних приписів Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.57-63).

В судове засідання представники сторін не прибули; представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження без участі представника відповідача (а.с.64).

Відповідно до ухвали занесеної до протоколу судового засідання від 23.01.2020 р. подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження (а.с.65).

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням наданих доказів, судом встановлені відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2019 р. Кіровоградським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №404/2241/19 за рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській, начальника Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області Сімонян Наталії Миколаївни та голови Пенсійного фонду України Капінуса Євгена Валерійовича про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2019 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до довідки №6 від 09.01.2019 року Головного територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області (а.с.37).

За заявою представника ОСОБА_1 від 15.11.2019 р. вказаний виконавчий лист прийнято до примусового виконання, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2019 року ВП №№60628912 та направлено її позивачу (а.с.36,38).

Листом від 28.11.2019 року №21666/08-02 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що відповідно до покладених судовим рішенням по справі №404/2241/19 на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зобов`язань, перерахунок стягувачу проведено у добровільному порядку (а.с.41).

Також у вказаному листі повідомлено, що головним управлінням проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно рішення №89 від 29.10.2019 року. Сума до виплати згідно рішення суду за період з 01.01.2019 року по 23.09.2019 року (дата до набрання рішення законної сили) складає 111 178,87 грн. За період з 24.09.2019 р. по 31.11.2019 р. щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в сумі 52 643,13 грн., в т.ч. 7 днів вересня 2019 р. - 2959,13 грн., жовтень 2019 р. - 12682,00 грн., листопад 2019 р. - 37002,00 грн., виплачено у листопаді 2019 року. Починаючи із 28.08.2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Виплата в сумі 111 178,87 грн. за період з 01.01.2019 року до 23.09.2019 року буде здійснюватись відповідно до Порядку №649.

03.12.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохною С.О. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, за невиконання законних вимог державного виконавця винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області штраф у розмірі 5100,00 грн. (а.с.48-49).

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом положень статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ст. 8). На ці обставини неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішенні №7-рп/2003 від 10.04.2003 року, рішенні №9-рп/2004 від 07.04.2004 року, рішенні №1-рп/2007, рішенні №19-рп/2008 від 02.10.2008 року.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т. ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Згідно статті 287 КАС України - учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або надання адміністративних послуг.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02.06.2016р. із наступними змінами (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно ч. 3 вказаної статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 10) звертатися до суду із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтями 75-76 Закону №1404-VІІІ врегульовано виконання рішень про покладення на боржника обов`язку виконати певні дії, також врегульовано дії державного виконавця і заходи примусу щодо боржника у разі невиконання судового рішення.

Державний виконавець у даному виконавчому провадженні повинен діяти у відповідності з наведеними вище нормами закону.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних законодавчих норм можливо дійти висновку про те, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення, а не за своєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, рішення, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, не повинно бути виконаним боржником.

З долучених до матеріалів справи доказів судом встановлено, що рішення суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок було виконано та частково здійснено доплату.

З аналізу статей 63, 75 Закону №1404-VІІІ слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Разом з тим, 28.08.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року за № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок №649).

Згідно з п, 2 цієї постанови виплата заборгованості з пенсій, що фінансуються з державного бюджету, на виконання судових рішень за період до набрання судовим рішенням законної сили здійснюється відповідно до Порядку №649.

Згідно з п. 3 Порядку №649 боржник (орган Пенсійного фонду, визначений судом боржником у виконанні судового рішення) веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Згідно з п, 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму довічного грошового утримання судді не було виплачено стягувачу у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Отже, із зазначеного вбачається, що висновки державного виконавця фактично ґрунтуються на незгоді з висновками пенсійного органу щодо можливості застосування при виконанні рішення суду положень постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. №649 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду».

Відповідно до ч.1 ст. 75 КАС України у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованого довічного грошового утримання судді, яке належить ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду виконує рішення у встановлений законом спосіб, яке не має наслідком невиконання без поважних причин рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що в даному випадку, на виконання законодавчих приписів статті 2 КАС України, судом надається оцінка діям державного виконавця при внесенні спірної постанови в межах виконавчого провадження 60628912.

З огляду на вказані законодавчі положення у системному їх зв`язку та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохною С.О. під час винесення постанови про накладення штрафу, не дотримано приписи чинного законодавства встановленого Законом України "Про виконавче провадження" та не з`ясовано всіх фактичних обставин виконання рішення суду.

З огляду на встановлені обставини справи та вищевказані законодавчі положення чинного законодавства, суд вважає твердження позивача, щодо неправомірних дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохни С.О. при винесенні спірної постанови, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Отже, при дослідженні дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень на предмет їх відповідності вимогам Закону України "Про виконавче провадження", суд встановив порушення спеціального законодавства при винесенні постанови від 03.12.2019 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн..

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на викладене суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Поняття суб`єкта владних повноважень дано п.7 ч.1 ст.4 КАС України у відповідності до якого суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, позивачем оскаржуються дії посадових осіб відповідача у виконавчому провадженні ВП №60628912, а Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в даних правовідносинах не здійснює публічно-владних управлінських функцій, тому не є суб`єктом владних повноважень в розумінні ч.2 ст.139 КАС України.

Отже, у зв`язку з задоволенням позову, на користь позивача належить стягнути судові витрат по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 287, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ - 20632802) до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 21-А, код ЄДРПОУ - 43314918) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у сумі 5100 грн. по ВП 60628912 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохни С.О. про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. від 03.12.2019 року по ВП №60628912.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 1921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (код ЄДРПОУ - 43314918).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 10-денний строк з дня отримання повного тексту його копії.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2020 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук