Справа № 280/1856/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2020 року м. Дніпросправа № 280/1856/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви а.с. 18-20) до Головного Управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2019 №Ф-5087-56 на загальну суму недоїмки 9622,83 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норма матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі №280/1856/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги - скасовано та прийнято у справі нове судове рішення. Позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Запорізькій області від 04 березня 2019 року №Ф-5087-56 про сплату недоїмки з єдиного внеску. Стягнуто з Головного управління ДФС у Запорізькій області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1921грн(одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Позивачем подано до суду клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просив вирішити питання про стягнення з Головного Управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області на користь позивача документально підтверджену суму судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в Запорізькому окружному адміністративному суді в сумі 3942 грн.

Відповідачем подано клопотання про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, з підстав відсутності доказів які б підтверджували як надання послуг на певну суму так і надання таких. Крім того, відсутні докази оплати. Також зазначає про неспівмірність такої до суми позову.

Сторони повідомлені про день розгляду заяви позивача про прийняття додаткового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого клопотання, колегія суддів вважає необхідним відмовити в ухваленні додаткового судового рішення, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч.3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно матеріалам справи, позивач звернуся до суду з позовом у квітні 2019р.

Договір про надання правової допомоги укладено 17.04.2019р.

Відповідно до акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 21.06.2019 року (а.а. 49-50) зазначено, що адвокат надав послуги, а саме: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин; опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні правовідносини; підготовка клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні правовідносини є складовими частинами підготовки позовної заяви, та не може розглядатись як правова допомога.

Підготовка клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу не є правовою допомогою в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Також, у акті виконаних робіт про надання правової допомоги від 21.06.2019 року зазначені послуги: підготовка заяви про вилучення (анулювання) поданого Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік; підготовка позовної заяви (уточненої) при визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2019 року; підготовка відповіді на відзив.

Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що дані процесуальні документи були підготовлені саме адвокатом, оскільки зазначені документи підписані особисто позивачем, крім того, відправка поштових конвертів здійснювалась особисто позивачем.

Наданий представником позивача прибутковий касовий ордер від 20 червня 2019 року (а.с. 52) не містить в собі номеру справи, тому не підтверджує оплату послуг правової допомоги у справі № 280/1856/19.

Також позивачем не обґрунтовано з чого складається сума заявлена позивачем у клопотання про прийняття додаткового рішення від 11.12.2019р. та яка заявлена до стягнення - 3942грн.

Враховуючи викладене, клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

За приписами частин 4, 5 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст.134, 139, 241, 242, 252, 311, 325, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2020року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва