Справа № 640/17012/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в термін визначений судом не усунуто недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі, а саме надання суду належним чином оформленого документу на підтвердження оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме 21515,20 грн.

На виконання вимог зазначених ухвал від 10.10.2019 та 17.10.2019 позивачем до суду першої інстанції було направлено позовну заяву з усунутими недоліками із посланням на правову позицію Верховного Суду України висловлену у справі 298/1232/15-а. Однак, належним чином оформленого документу на підтвердження оплати судового збору у встановленому розмірі позивачем надано не було.

Разом з тим, апелянт стверджує, що судом першої інстанції невірно визначено розмір судового збору, що підлягав до сплати при поданні позову, з огляду на те, що 28 оскаржуваних постанов були складені на підставі одного акта виявленого порушення. Крім того, апелянт вказує на наявність підстав для звільнення від сплати судового збору із посиланням на положення ст.ст. 287, 288 КУпАП.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги про визнання протиправними та скасування 28 постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017).

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється в таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на те, що позивач в судовому порядку оскаржує 28 постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд першої інстанції вірно визначив розмір судового збору, який необхідно сплати при зверненні до суду з даним адміністративним позовом.

Стосовно звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то колегія суддів зазначає, що відповідач виніс постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу на підставі порушення ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а не на підставі порушення Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Отже, позивачем не усунуто недоліки апеляційної скарги (не сплачено судовий збір) у визначений судом строк, що обумовлює застосування положень статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскільки позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись .ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 24.01.2020 року.