Справа № 640/24536/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Київ № 640/24536/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» (03150, м. Київ, вул. Є.Коновальця, 7/9, код ЄДР: 33299878) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до (на даний час за кодом ЄДР 34979022) - Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

1) визнати дії державного виконавця, Валевського Олександра Олександровича, Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо відмови у виключені запису з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», який було внесено на підставі виконавчого провадження № 53728245, протиправними;

2) зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевського Олександра Олександровича виключити запис з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», який було внесено на підставі виконавчого провадження № 53728245.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій державного виконавця щодо відмови у виключені запису з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», який було внесено на підставі виконавчого провадження № 53728245, з огляду на те, що, по-перше, виконавче провадження було завершено, по-друге, правлінням Національного банку України прийнято рішення від 21.05.2019 № 352-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», яким у позивача відкликано банківську ліцензію № 219 від 11.10.2011 та рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.05.2019 № 1268 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» розпочато процедури ліквідації банку та введено тимчасову адміністрацію.

Відтак, як стверджує позивач, враховуючи ч. 2 п. 5 ст. 36, ч. 3, ч. 7 п. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як норми спеціального закону, відмова державного виконавця щодо виключення з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» який було внесено в рамках виконавчого провадження № 53728245, є такою, що порушує права банку, з огляду на що просить суд задовольнити позовні вимоги.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019 позовну заяву залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України та встановлено строк для їх усунення.

В межах встановленого судом строку позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 14.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні. Вказану справу вирішено розглядати за правилами ст. 287 КАС України. Розгляд справи призначено на 30.01.2020.

Копія ухвали отримана позивачем 23.01.2020, відповідачем 22.01.2020.

Враховуючи вимоги ст. 287 КАС України щодо особливостей розгляду даної категорії термінових справ та особливості повідомлення учасників справи, визначені ст. 268 КАС України, відповідача також повідомлено про розгляд справи засобами електронної пошти (том 1, а.с. 40-41) та надалі, в порядку ч. 3 ст. 129 КАС України, складено довідку про відсутність підтвердження отримання електронної пошти (т.1, а.с. 42), у зв`язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 268 КАС України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

У судове засіданні представники позивача та відповідача не з`явилися. У той же час, в силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відтак, враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, розгляд справи не відкладався та справу розглянуто на підставі наявних матеріалів.

За результатами судового засідання та на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження та в цей же день прийнято рішення у справі.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи пояснення позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, сторонами не заперечується та не спростовується, що Печерським районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 53728245 щодо виконання постанови Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» виконавчого збору.

З прийняттям постанови про відкриття провадження № 53728245 до Єдиного реєстру боржників внесено запис відносно того, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» є боржником по виконавчому провадженню № 53728245 щодо стягнення виконавчого збору.

Натомість, 13.06.2017 державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

05.11.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою № 728, в якій просив виключити з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», яке було внесено по ВП № 53728245.

Натомість, листом від 18.11.2019 № Д/19 Печерський РВ ДВС місті Київ ГТУЮ у м. Києві керуючись ч. 7 ст. 9, ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» зазначив про відсутність правових підстав для виключення запису з Єдиного реєстру боржників, звернувши увагу, що виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не передбачає виключення особи з ЄРБ виходячи з приписів ч. 7. ст. 9 зазначеного Закону.

Звернута увага, що станом на 18.11.2019 виконавчий документ у відділі на виконанні не перебуває.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 17.02.2017) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Згідно з ч. 5 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, одночасно з прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження до Єдиного реєстру боржників вносяться відомості щодо боржника.

Як вже було встановлено судом, Печерським районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у 2017 році відкрито виконавче провадження № 53728245 щодо виконання постанови Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» виконавчого збору.

Тобто, боржником у виконавчому провадженні № 53728245 є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива».

Разом з тим, державний виконавець, приймаючи постанову про відкриття провадження № 53728245 одночасно до Єдиного реєстру боржників вніс запис відносно того, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» є боржником по виконавчому провадженню № 53728245 щодо стягнення виконавчого збору.

Наведені дії відповідають вищезгаданим приписам профільного законодавства.

13.06.2017 державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 1 ст. 40 вказаного Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В той же час, відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Тобто, у разі повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що має місце у даному випадку, відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників виключенню не підлягають.

Виходячи з наведеного відсутні підстави для висновку про допущення державним виконавцем протиправної бездіяльності щодо не виключення боржника з ЄРБ у зв`язку з прийняттям вищезгаданої постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, слід додати наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Крім того, згідно п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відтак, за загальним правилом, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого документу не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та у відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

При цьому, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У даному ж випадку, постанову правління Національного банку України № 352-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» прийнято 21.05.2019, тобто через 2 (два) роки після прийняття державним виконавцем постанови від 16.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачеві.

На даний час відсутнє відкрите виконавче провадження, а відтак відсутні підстави для вчинення державним виконавцем виконавчих дій, зокрема, ухвалення постанови з підстав п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та застосування у взаємозв`язку з цим ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка у свою чергу має виключення щодо можливості виключення з ЄРЮ, а саме - крім випадків нестягнення виконавчого збору.

Варто зазначити, що відомості щодо того, що постанову правління Національного банку України про ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» від 21.05.2019 № 352-рш прийнято під час виконання виконавчого провадження № 53728245 щодо стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» виконавчого збору та, які б зобов`язували державного виконавця прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 53728245 з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали справи не містять.

Також, в матеріалах справи відсутність докази оскарження позивачем постанови Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.06.2017 № 53728245 про повернення виконавчого документу стягувачеві з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», як власне і постанови про стягнення виконавчого збору.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача відносно того, що з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку, а також не допускається накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку.

Однак, (1) , в порядку виконання обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не надано жодних, у розумінні ст. 73 КАС України, доказів наявності обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку, накладених в межах виконавчого провадження № 53728245.

Крім того, (2) не надано доказів настання обставин, передбачених ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону, що є підставою для виключення боржника з ЄРБ.

Інформація про боржника в Єдиному реєстрі боржників містить достатньо обмежений обсяг відомостей про боржника (ч. 6 ст. 9 Закону) та сама по собі не є формою обтяження, по суті є формою інформаційної підтримки.

Посилання позивача у позовній заяві на постанову Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 210/1072/15-ц, як на підставі задоволення позовних вимог, є помилковим, оскільки, по-перше, вказана справа розглядалась в межах цивільного судочинства, по-друге, висновки викладені Верховним Судом у вказаній постанові стосуються саме скасування арешту майна банку, який перебуває у ліквідації.

Таким чином, підсумовуючи викладене у сукупності, в контексті викладених норм права, суд не вбачає протиправних дій з боку ВДВС щодо відмови у виключені запису з Єдиного реєстру боржників ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», який було внесено на підставі виконавчого провадження № 53728245, в якому виконавчий документ був повернутий до прийняття регулятором (НБУ) рішень щодо банку.

Доводи позивача, що викладені у позовній заяві, як підстави для задоволення позовних вимог, спростовуються висновками суду, викладеними у даному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, судом не встановлено порушень прав чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, § 2 («Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ») Глави 11 («Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ»), ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» - відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя О.А. Кармазін