Справа № 420/405/19
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2020 року

Київ

справа №420/405/19

адміністративне провадження №К/9901/33132/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 420/405/19

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання наказів протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою ОСОБА_1

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Стас Л.В., суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. 24 січня 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції України (далі - МЮУ, відповідач 1), Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - ГТУ юстиції в Одеській області, відповідач 2), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , третя особа 1) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , третя особа 2) та просив:

1.1 визнання протиправним та скасування наказу МЮУ від 29 грудня 2018 року №5000/к "Про накладення дисциплінарного стягнення";

1.2 визнання протиправним та скасування наказу ГТУ юстиції в Одеській області від 29 грудня 2018 року №1699-к "Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року №5000/к "Про накладення дисциплінарного стягнення";

1.3 визнання протиправним та скасування наказу ГТУ юстиції в Одеській області від 14 січня 2019 року №30-к "Про внесення змін до наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29 грудня 2018 року №1699-к "Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року №5000/к "Про накладення дициплінарного стягнення";

1.4 поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області;

1.5 стягнення з МЮУ, ГТУ юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14 січня 2019 року по день поновлення на роботі;

2. В обґрунтування позову позивач вказав, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню з тих підстав, що дії позивача не можуть кваліфікуватись як дисциплінарний проступок, оскільки Дисциплінарна комісія не визначила і не встановила у чому ж полягає протиправність його дій, в чому полягає суб`єктивна сторона дисциплінарного проступку, в чому шкідливість наслідків відповідних дій. На думку позивача, в його діях відсутній протиправний характер, вина, умисел та настання шкідливих наслідків. Крім того, позивач зазначив про чисельні процедурні порушення Закону України « Про державну службу», допущені відповідачами в процесі службового розслідування, а також і при звільненні, зокрема, не отримання від нього письмового пояснення, не ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення, а також застосування дисциплінарного стягнення під час відсутності позивача на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 проходив службу в органах державної виконавчої служби України з 10 червня 2003 року.

4. Відповідно до наказу від 24 квітня 2003 року №14о/с ОСОБА_1 24 квітня 2003 року прийнятий на посаду державного виконавця відділу ДВС Кілійського районного управління юстиції Одеської області.

5. 24 квітня 2003 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця.

6. В період з 2003 року по 2015 рік позивач проходив службу в органах ДВС України на різних керівних посадах, а саме: державний виконавець, перший заступник начальника відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області; заступник начальника Кілійського районного управління юстиції Одеської області - начальник відділу державної виконавчої служби; начальник Державної виконавчої служби у Кілійському районі Одеської області; заступник начальника Кілійського районного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби; начальник підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

7. Наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14 липня 2015 року №1198-к ОСОБА_1 , начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, звільнено з займаної посади 20 липня 2015 року у зв`язку зі змінами в організації праці, відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

8. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року по справі №815/4716/15 та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з 20 липня 2015 року відповідно до наказу ГТУ юстиції в Одеській області від 24 травня 2017 року №694/к.

9. На підставі Подання від 25 травня 2017 року №04-44/4245 щодо призначення у порядку переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції в Одеській області та відповідно до наказу Міністерства юстиції України №2006/к від 30 травня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції в Одеській області у порядку переведення з посади начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції в Одеській області, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, із збереженням 6 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби, з випробувальним терміном шість місяців.

10. Позивач пройшов підвищення кваліфікації на тему «Здійснення контролю у виконавчому провадженні» та отримав сертифікат інституту права та післядипломної освіти МЮУ від 13 березня 2018 року №218.

11. Наказом ГТУ юстиції в Одеській області №836-к від 13 липня 2018 року «Про заохочення державних службовців та працівників органів нотаріату з нагоди відзначення 100-річчя української юстиції» позивачу за сумлінну багаторічну працю, зразкове виконання службових обов`язків, пов`язаних з реалізацією державної політики та з нагоди відзначення 100-річчя української юстиції оголошено подяку.

12. Наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2018 року №2153/к «Про нагородження відомчими заохочувальними відзнаками Міністерства юстиції України» за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, пов`язаних із реалізацією державної правової політики, та з нагоди Дня Конституції України, ОСОБА_1 нагороджений Подякою Міністерства юстиції України.

13. Позивач пройшов підвищення кваліфікації на тему «Актуальні питання оскарження рішень судів, винесених по справах, де учасником є Департамент державної виконавчої служби» та отримав сертифікат інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України від 02 листопада 2018 року №883.

14. Наказом Міністерства юстиції України від 05 грудня 2018 року №4562/к затверджено висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державних службовців категорії «Б» головних територіальних управлінь юстиції в областях та місті Києві - ОСОБА_1 , відповідно до якого позивач отримав оцінку «позитивно».

15. Згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 11 вересня 2018 року №3251/7 «Про проведення перевірки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області» у період з 17 по 21 вересня 2018 року представниками робочої (мобільної) групи Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції (далі - Комісія) здійснено перевірку діяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області (далі - УДВС ГТУЮ в Одеської області).

16. За результатом проведення перевірки 26 вересня 2018 року складено Звіт щодо перевірки представниками робочої (мобільної) групи Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції стану дотримання законодавства в УДВС ГТУЮ в Одеській області у період з 17 по 21 вересня 2018 року (надалі Звіт від 26 вересня 2018 року). Згідно висновків цього Звіту робоча група Комісії зазначила що в роботі УДВС ГТУЮ в Одеській області наявні численні порушення норм чинного законодавства, зокрема, державними виконавцями Першого Малиновського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Процько Г.І., Шенгелай М.А., Аврамова С.Д., які стали можливими внаслідок неналежного контролю з боку начальника відділу ОСОБА_3 та наявні в діях начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1. порушення вимог частини третьої статті 52, частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанов про скасування постанов державних виконавців про арешт майна боржника та порушення вимог законодавства ОСОБА_1 при наданні доручень заступнику начальника відділу Коржовій Ю.Е. щодо перевірки виконавчого провадження, а також доручення щодо передачі виконавчих проваджень між державними виконавцями в Автоматизовані системи виконавчих проваджень.

17. 08 жовтня 2018 року на засідання Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції Міністерства юстиції України, із запрошенням позивача, заслухано та обговорено Звіт робочої (мобільної) групи Комісії за результатами перевірки стану дотримання законодавства в УДВС ГТУЮ в Одеської області від 26 вересня 2018 року. Згідно протоколу №5 засідання Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції Міністерства юстиції України від 08 жовтня 2018 року (далі - Протокол №5 від 08 жовтня 2018 року) за результатом заслуховування Звіту та його обговорення Комісія вирішила:

17.1. В роботі УДВС ГТУЮ в Одеської області наявні порушення норм чинного законодавства;

17.2. Звернутися до в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О.А. для ініціювання дисциплінарного провадження, відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про державну службу», з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, вчиненого начальником Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеської області ОСОБА_1.;

17.3. Направити копії протоколу засідання Комісії від 08 жовтня 2018 року заступнику Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Глущенко С.В., директору Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйову О.В. та начальнику ГТУЮ в Одеської області Сауляку Р.В. до відома та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

18. 17 жовтня 2018 року доповідною запискою Голови Комісії - начальника Управляння внутрішньої безпеки Державної кримінально-виконавчої служби України та органів юстиції М.Кузнець, №580/29.0/48-18, направлено до в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолаповій О.А. протокол засідання Комісії від 08 жовтня 2018 року до відома та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

19. Наказом МЮУ від 24 жовтня 2018 року №4056/к «Про дисциплінарне провадження» відповідно до частини першої статті 68, статей 69, 71 Закону України «Про державну службу» Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України призначено здійснити дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у період з 25 жовтня по 24 листопада 2018 року та доручено скласти висновок за результатами службового розслідування.

20. 26 жовтня 2018 року позивача ознайомлено із Наказом МЮУ від 24 жовтня 2018 року №4056/к «Про дисциплінарне провадження», про що свідчить особистий підпис позивача на зазначеному наказі.

21. 19 листопада 2018 року Голова дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ МЮУ Воробйов О.В. з метою забезпечення повноти та об`єктивності службового розслідування звернувся до в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О.А. із поданням щодо продовження терміну проведення службового розслідування, встановлений Наказом МЮУ від 24 жовтня 2018 року №4056/к.

22. 19 листопада 2018 року за підписом Голови дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України позивачу направлено запит про надання відомостей у межах службового розслідування які згідно тверджень позивача отримано 20 листопада 2018 року та в установлені строк надані пояснення від 23 листопада 2018 року.

23. 20 листопада 2018 року Наказом МЮУ №4351/к «Щодо продовження строку проведення службового розслідування» продовжено строк проведення службового розслідування стосовно позивача до двох місяців та внесено зміни до пункту 2 Наказу МЮУ від 24 жовтня 2018 року №4056/к «Про дисциплінарне провадження».

24. За результатами службового розслідування стосовно заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1. складено висновок від 19 грудня 2018 року, згідно якого зазначено, що державним службовцем - заступником начальника Управління - начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1. вчинено дисциплінарні проступки, передбачені пунктами 5, 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» №889-VIII, а саме неналежне виконання посадових обов`язків та перевищення службових повноважень.

24.1. Висновок зроблено на підставі аналізу Звіту перевірки представниками робочої (мобільної) групи Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції стану дотримання законодавства в Управлінні ДВС ГТУЮ в Одеській області у період з 17 по 21 вересня 2018 року від 26 вересня 2018 року, протоколу засідання Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції МЮУ від 08 жовтня 2018 року з урахуванням повідомлення заступника начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальника Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Гумуржи Д.М. від 20 вересня 2018 року №09.3-8878, яке не надано на вимогу суду, пояснювальної записки заступника начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальника Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Гумуржи Д.М. від 26 листопада 2018 року, відомостей та документів, що характеризують позивача отриманих на запити Комісії від Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, а саме: Довідка від 12 грудня 2018 року №1858-20.5.1-18; біографічна довідка від Департаменту персоналу МЮУ; службова характеристика позивача від начальника Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Гумуржи Д.М.; результати проведених 19 та 23 листопада 2018 року начальником Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Гумуржи Д.М. перевірок виконавчих проваджень: №№52202434, 52182573, 50280462, 55912988, 55885121, 56611256, 48104700, 56660100, 12308328, 52747902, 52420374; пояснення позивача від 23 листопада 2018 року. Крім того Комісії доведено, що при відпрацюванні запиту Департаментом ДВС Міністерства юстиції України використані дані розділу Архів Автоматизованої системи виконавчих проваджень та відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

25. 19 грудня 2018 року Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України складено Висновок про наявність у діях заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1. дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, згідно якого Дисциплінарна комісія дійшла до висновку що позивачем вчинено дисциплінарні проступки, передбачені пунктами 5, 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме неналежне виконання посадових обов`язків та перевищення службових повноважень. При цьому Комісія зазначила, що обставинами, які пом`якшують відповідальність державного службовця є попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень та обставиною, що обтяжує відповідальність є настання тяжких наслідків, що полягають у відчуженні майна боржника та неможливості в подальшому звернути на нього стягнення для задоволення вимог стягувача на суму 202 130,25 доларів США та стягнення виконавчого збору на суму 20 213,02 доларів США на користь держави у разі повторного пред`явлення зазначеного виконавчого документа для виконання. 26. 26 грудня 2018 року Подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України із пропозицією по застосуванню до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення направлено до в.о. Державного секретаря, директора Департаменту з питань правосуддя та національної безпеки Олійнику О.М..

27. 27 грудня 2018 року в.о. Державного секретаря, директором Департаменту з питань правосуддя та національної безпеки Олійником О.М. надано доручення заступнику начальника Управління - начальнику відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 надати на ім`я в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України особисті письмові пояснення, в яких відобразити час, місце, обставини та причини вчинення дисциплінарного проступку, а також інші питання, які мають значення у дисциплінарному провадженні і службовому розслідуванні, які проводилися на підставі наказу Міністерства юстиції України від 24 жовтня 2018 року №4056/к (із змінами), з урахуванням висновків дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України. При цьому, в дорученні було запропоновано позивачу надіслати пояснення на електронну адресу та проінформовано, що він має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. Додатками до цього доручення направлено 19 аркушів.

28. Листом від 28 грудня 2018 року №28860/04-50 в.о. начальника ГТУЮ в Одеській області Івановський В.В. повідомив Департамент персоналу Міністерства юстиції України що позивач з 28 грудня 2018 року відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та одночасно повідомив, що 27.12.2018 року позивача повідомлено під підпис з дорученням в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України від 27 грудня 2018 року №570/1.3/48-18, про що свідчить особиста підпис позивача.

29. 29 грудня 2018 року посадовими особами Міністерства юстиції України складено акт про відсутність на 12.00 годин 29 грудня 2018 року зареєстрованих особистих письмових пояснень позивача на виконання доручення в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України від 27 грудня 2018 року №570/1.3/48-18.

30. 29 грудня 2018 року Наказом Міністерства юстиції України №5000/к «Про накладення дисциплінарного стягнення» звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області 02 січня 2019 року за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, пункту 7 частини другої статті 65, пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Також у пункті 2 цього наказу зазначено, що у разі відсутності ОСОБА_1 на службі у зв`язку з перебуванням на листу непрацездатності, датою звільнення вважати перший робочий день, що не перевищує встановленого законодавством строку тимчасової непрацездатності. Крім того, начальнику ГТУЮ в Одеській області Сауляку Р.В. наказано забезпечити ознайомлення ОСОБА_1 з цим наказом; надати під розписку копію наказу в строк не пізніше наступного робочого дня; вручити трудову книжку та провести відповідні розрахунки при звільненні.

31. 29 грудня 2019 року в.о. начальника ГТУЮ в Одеській області Івановським В.В. видано Наказ №1699-к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року №5000/к «Про накладення дисциплінарного стягнення», які разом із Наказом Міністерства юстиції України №5000/к «Про накладення дисциплінарного стягнення» в додатках до листа від 02 січня 2019 року №4-22/25 «Щодо звільнення» направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

32. 14 січня 2019 року у зв`язку із виходом позивача на роботу, після перебування на листу непрацездатності, ГТУЮ в Одеській області видано наказ №30-к «Про внесення змін до наказу ГТУЮ в Одеській області від 29.12.2018 року №1699-к, згідно якого зазначено, що вважати ОСОБА_1 таким, що звільнений з посади заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області 14 січня 2019 року.

33. Листом від 14 січня 2019 року №29051/04-50 начальник ГТУЮ в Одеській області Сауляк Р.В. повідомив Департамент персоналу Міністерства юстиції України, що 14 січня 2019 року позивача ознайомлено та надано під розписку копії наказів: Міністерства юстиції України №5000/к «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 29 грудня 2018 року; ГТУЮ в Одеській області №1699-к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України №5000/к «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 29 грудня 2018 року; ГТУЮ в Одеській області №30-к «Про внесення змін до наказу ГТУЮ в Одеській області від 29 грудня 2018 року №1699-к».

ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

34. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року позов задоволено.

34.1. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року №5000/к "Про накладення дисциплінарного стягнення".

34.2. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29 грудня 2018 року №1699-к "Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року №5000/к "Про накладення дисциплінарного стягнення".

34.3. Визнано протиправним та скасовано наказ ГТУ юстиції в Одеській області від 14 січня 2019 року №30-к "Про внесення змін до наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29 грудня 2018 року №1699-к "Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року №5000/к "Про накладення дисциплінарного стягнення".

34.4. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області з 14 січня 2019 року.

34.5. Стягнуто з ГТУ юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 січня 2019 року по 12 червня 2019 року у розмірі 77 361 грн 44 коп.

34.6. Стягнуто солідарно за рахунок бюджетних асигнувань МЮУ та ГТУ юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 803,37 грн..

34.7. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області з 14 січня 2019 року.

34.8. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ГТУ юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 15 621,07 грн.

35. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідачів, які полягали у свавільній реалізації дискреційних повноважень, необґрунтованості прийняття рішення щодо застосування виняткового виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, яке не відповідає критеріям обґрунтованості, розумності та пропорційності. Відсутності належної правової мотивації здійснення дисциплінарного провадження, обґрунтування змісту перевищення службових повноважень, порядку його проведення та оцінки тяжкості проступку, а також рівня юридичних гарантій захисту прав позивача, як державного службовця.

36. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

37. Відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з огляду на встановлення Дисциплінарною комісією вчинення ОСОБА_1 , передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарного проступку (перевищення службових повноважень), суб`єктом призначення було правомірно застосовано - звільнення з посади державної служби.

38. Крім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що оскільки позовні вимоги про скасування наказів та поновлення на роботі задоволенню не підлягають, то відповідно не підлягає стягненню з МЮУ, ГТУ юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

ІV. Касаційне оскарження

39. Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 28 листопада 2019 року.

40. У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального права, невідповідність висновку суду апеляційної інстанції встановленим обставинам справи. Так, заявник касаційної скарги зауважує, що:

40.1. Відповідач-1 в порушення частини четвертої статті 74 Закону України «Про державну службу» звільнено під час перебування особи у стані тимчасової непрацездатності.

40.2. Відповідач-2 не ознайомив позивача із наказом про продовження строку проведення службового розслідування.

40.3 позивачу не було надано належну можливість ознайомитися із матеріалами дисциплінарної справи, оскільки позивач отримав подання Комісії 27 грудня 2018 року, в той час як пояснення необхідно було надати до 28 грудня 2018 року.

40.4 зняття арешту із всього майна у ВП № 52202434 відбулося у зв`язку із надходженням відповідної заяви стягувача ПАТ «Альфа-банк», що в свою чергу унеможливлює порушення ПАТ «Альфа-банк» як іпотекодержателя.

40.5. Додатково, заявник касаційної скарги зауважує, на тому, що положеннями Закону України «Про державну службу» визначено, що докази, що не досліджувалися Дисциплінарною комісією не можуть бути підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності ВП № 52182573, 50280462, 49373837.

40.6. Також, представник позивача зауважує, на тому факті, що постанови начальника Управління - Гумуржи Д.М. про результати перевірки виконавчих проваджень (наявні в матеріалах справи) містять відомості про обізнаність.

40.7. За таких обставин заявник касаційної скарги просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Також позивач просить розглядати справи за його участю.

41. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: головуючого судді Шевцова Н.В. суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А. від 05 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження. Витребувано справу № 420/405/19 із Одеського окружного адміністративного суду.

42. 16 грудня 2019 року справа № 826/10212/16 надійшла до Верховного Суду.

43. Також, до Верховного Суду 26 грудня 2019 року та 27 грудня 2019 року надійшли відзиви відповідача та третьої особи на касаційну скаргу, в якій відповідач та третя особа спростовують доводи касаційної скарги та просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

44. Відповідно до частини першої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

45. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те що, не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

46. Частиною першою статті 64 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

47. У силу вимог частини першою статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

48. Згідно із пунктів 5, 7 частини другої статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є:

48.1 невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

48.2 перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

49. За встановленим частиною третьою статті 65 Закону №889-VIII правилом, державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

50. Відповідно до частини першої статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

50.1 зауваження;

50.2 догана;

50.3 попередження про неповну службову відповідність;

50.4 звільнення з посади державної служби.

51. Частиною першою статті 67 Закону №889-VIII обумовлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

52. Згідно з частиною першою статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

53. Згідно з частинами 9-11 статті 69 Закону №889-VIII дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

53.1. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

53.2. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

54. Відповідно до частини першої статті 71 Закону №889-VIII з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

55. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

56. Згідно з частиною третьою статті 71 Закону №889-VIII тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб`єктом призначення, але не більш як до двох місяців.

57. Частиною восьмою статті 71 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

57.1 надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються;

57.2 порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи;

57.3 бути присутнім під час виконання відповідних заходів;

57.4 подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

58. Відповідно до частини дев`ятої статті 71 Закону №889-VIII вказаної статті за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

58.1. Висновок, складений за результатами проведеного службового розслідування центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, передається Комісії.

59. Згідно зі статтею 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

59.1. Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

59.2. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

59.3. Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

60. Згідно зі статтею 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

60.1. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

60.2. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

60.3. Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

60.4. Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

61. Відповідно до статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

61.1. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

62. Статтею 76 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

62.1. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

63. Відповідно до статті 78 Закону №889-VIII рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорії "А" до суду, а категорій "Б" і "В" - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

63.1. Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення.

64. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 87 Закону №889 підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

65. Приписами статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

66. Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1403-VIII державний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб.

67. Згідно з частинами першою та четвертою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) реєстрація виконавчих документів, виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

67.1. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

67.2. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

68. Відповідно до частини першої та четвертої статті 58 Закону №1404-VIII майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

69. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 59 Закону №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

69.1. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

69.2. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

69.3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

69.4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

69.4.1 отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

69.4.2 надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

69.4.3 отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

69.4.4 наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

69.4.5 відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 ст.61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

69.4.6 отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

69.4.7 погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

69.4.8 отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

69.4.9 підстави, передбачені п.12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

70. Згідно з частиною третьою статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

70.1. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

70.2. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

70.3 Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

71. Відповідно до пункту 1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 року №512/5 перевірити законність виконавчого провадження мають право:

71.1. директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби, відділах державної виконавчої служби;

71.2. начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

71.3. начальник управління державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані;

71.4. начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

71.5. начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

72. Згідно з пунктами 3, 9, 10 Інструкції про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.

72.1. Посадова особа органу державної виконавчої служби, яка здійснювала перевірку виконавчого провадження і виявила порушення вимог законодавства, зобов`язана забезпечити безпосередній контроль за цим виконавчим провадженням до повного усунення виявлених порушень.

72.2. Постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів підлягають обліку в журналі обліку постанов про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування.

73. Пунктом 9 розділу V Положення про відділ примусового виконання рішень Управляння ДВС ГТУЮ в Одеській області, затвердженого наказом ГТУЮ в Одеській області від 03 квітня 2018 року №151/03-05 для здійснення своїх повноважень начальник відділу має право видавати доручення та забезпечує контроль за їх виконанням.

74. Згідно з пунктом 18 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом МЮУ від 12 серпня 2016 року №1126/29256 передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у випадках, передбачених пунктами 15, 16 цього розділу, оформлюється дорученням керівника органу державної виконавчої служби.

75. Відповідно до пунктів 2, 4 розділу ІV Положення виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

76. Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮУ від 29 вересня 2016 року №2831/5 реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

76.1. Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

76.2. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

76.3. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

76.4. Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

77. Відповідності до пункту 2 розділу II Порядку, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

78. Пунктом 5 Порядку встановлено, що виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись принципом забезпечення схоронності та цілісності майна. У разі якщо реалізації підлягає рухоме майно, таке майно передається на зберігання Організатору не пізніше дня направлення відділом державної виконавчої служби, приватним виконавцем заявки на реалізацію цього майна.

VІ. Позиція Верховного Суду

79. Суд касаційної інстанцій наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

80. Щодо доводів касаційної скарги стосовно порушень Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження № 52182573.

81.Положення пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 року № 512/5 визначає порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження і визначає осіб, які можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження а саме: вказано, що начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

82. Судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що позивачем в порушення норм пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 року № 512/5 та з перевищенням службових повноважень надано доручення від 20 липня 2018 року №10 заступнику начальника відділу Коржовій Ю.Е. для перевірки виконавчого провадження № 52182573.

Виконавче провадження № 52202434.

83. Положення частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначають перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

84. Так, у вказаному переліку не визначено підстави для зняття арешту з усього майна боржника, за заявою стягувача.

85. Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно дійшов висновку, що твердження позивача стосовно того, що у результаті перевірки виконавчого провадження встановлено, що за боржником інше майно, на яке можливо було б звернути стягнення, окрім іпотечного не зареєстровано, помилково прийнято судом першої інстанції, як належне обґрунтування законності зняття арешту з усього майна, оскільки, накладення арешту на все майно, робить неможливим відчуження майна, яке вже знаходиться у власності боржника на час відкриття виконавчого провадження, так і те, що може бути придбане або отримане ним після відкриття виконавчого провадження. Тобто, скасовуючи постанову про накладення арешту на все майно боржника, позивачем створено ризик відчуження майна боржника та порушення прав стягувача.

Виконавче провадження № 49373837.

86. Із аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» основною метою передачі майна на зберігання є забезпечення його схоронності та цілісності.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника

87. Судом апеляційної інстанції встановлено, що старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіною В.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 23 лютого 2017року, якою описано та накладено арешт на належний боржнику автомобіль Lincoln Navigator. В подальшому вказаний автомобіль ще три рази оголошувався в розшук та тричі розшук припинявся у зв`язку із виявленням автомобіля. Дане провадження 02 липня 2018 року передано до Відділу відповідно до постанови начальника Управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області Гумуржи Д.М. Останній раз розшук припинено 10 серпня 2018 року постановою старшого державного виконавця Відділу Мельниченко А.В.

88. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що боржника неправомірно призначено відповідальним зберігачем у виконавчому провадженні 49373837.

Виконавче провадження № 50280462.

89. Аналізуючи норми статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» Верховний Суд зауважує, що начальник відділу при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову державного виконавця проте лише того, який безпосередньо йому підпорядкований.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що виконавче провадження №50280462 передано до Відділу з Київського (станом на сьогодні Другого Київського) відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУ юстиції в Одеській області відповідно до постанови начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ (далі УДВС) Гумуржи Д.М. від 01 червня 2018 року. Постановою начальника Відділу ОСОБА_1. від 06 червня 2018 року проведено перевірку виконавчого провадження та скасовано постанову про арешт майна боржника від 20 травня 2016 року, оскільки виявлено порушення порядку його накладення.

90. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку що позивач не мав право скасовувати постанову державного виконавця, який безпосередньо йому не підпорядкований, а повинен був звернутися до начальника УДВС Гумуржи Д.М., який відповідно до абзацу 4 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», як керівник вищого органу державної виконавчої служби, мав право у разі виявлення порушень вимог закону, визначити їх своєю постановою та надати доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини статті.

91. Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що відповідно до вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник Відділу ОСОБА_1 не мав права у виконавчому провадженні № 50280462 скасовувати постанову державного виконавця, який йому безпосередньо не підпорядкований.

92. Щодо доводів касаційної скарги стосовно недотримання відповідачем-1 строку видання наказу про звільнення.

93. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, оскаржуваний наказ від 29 грудня 2018 року №5000/к відповідач-1 видав у період перебування позивача на лікарняному. При цьому у пункті 2 цього наказу визначено, що у разі відсутності ОСОБА_1 на службі у зв`язку з перебуванням на листу непрацездатності, датою звільнення вважати перший робочий день, що не перевищує встановленого законодавством строку тимчасової непрацездатності.

94. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 14 січня 2019 року у зв`язку із виходом позивача на роботу, після перебування на листу непрацездатності, ГТУЮ в Одеській області видано наказ №30-к «Про внесення змін до наказу ГТУЮ в Одеській області від 29 грудня 2018 року №1699-к, згідно якого зазначено, що вважати ОСОБА_1 таким, що звільнений з посади заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області 14 січня 2019 року.

95. Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

96. У вказаній правовій нормі Закону № 889-VIII законодавець увів застереження щодо застосування дисциплінарного стягнення під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні здебільшого з метою захисту особи від незаконного звільнення з посади.

97. Верховний Суд вважає вмотивованими висновки суду апеляційної інстанції про те, що з метою дотримання строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності МЮУ застосувано до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в перший робочий день після його повернення на службу з лікарняного, що не суперечить положенням частини четвертої статті 74 Закону № 889-VIII.

98. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2018 року в справі № 810/1224/17.

99. Щодо доводів касаційної скарги стосовно ненадання позивачу можливості ознайомитися із матеріалами дисциплінарної справи.

Приписи статті 76 Закону України «Про державну службу» визначають право державного службовця на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

100. Верховний Суд звертає увагу, що норми Закону України «Про державну службу» не визначають строк за який Дисциплінарна комісія зобов`язана повідомити державного службовця про можливість ознайомлення із усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

101. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що дорученням в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України від 27 грудня 2018 року № 570/1.3/48-18 повідомлено ОСОБА_1 про можливість ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення, яке ним отримано особисто (про що також зазначено у касаційній скарзі). Водночас, до Департаменту персоналу для ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи ОСОБА_1 не звертався. Заяви щодо виявлення бажання ознайомитися із матеріалами дисциплінарної справи (або про відсутність можливості ознайомитися у зазначений термін із матеріалами справи) від позивача не надходило.

102. 29 грудня 2018 року посадовими особами МЮУ складено акт про відсутність на 12 год 00 хв 29 грудня 2018 року зареєстрованих особистих письмових пояснень позивача на виконання доручення в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України від 27.12.2018 року №570/1.3/48-18.

103. Іншим доводам викладеним у касаційній скарзі, як і аналогічним доводам апеляційної скарги, вже була надана оцінка судом апеляційної інстанції, Верховний Суд зауважує, що вони не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

104. За таких обставин, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про те, що оскаржувані накази МЮУ та ГТУ юстиції в Одеській області видано у порядку, межах і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

105. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

106. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягають скасуванню, оскільки суди попередніх інстанцій, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

VIІ. Судові витрати

107. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в справі № 420/405/19 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді В.М. Безвенко

Н.А. Данилевич