Справа № 620/2976/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2976/19 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення пенсії з неповного грошового забезпечення та відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі чинного законодавства з часу виникнення права;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести йому перерахунок та виплатити пенсію з 16.09.2017 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70 % від суми грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виходячи із усіх видів грошового забезпечення, з урахуванням розміру щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації грошового забезпечення за 24 останні повні календарні місяці служби підряд перед звільненням, та на підставі довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 № 141.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку розміру раніше призначеної пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 № 141; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 з 20.08.2018 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення, врахувавши у розрахунок, з якого обчислюється пенсія, суму індексації грошового забезпечення, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 № 141, з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулись із апеляційними скаргами, в яких позивач просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; відповідач просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги відповідача слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та був звільнений в запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та ведення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.09.2017 № 323-ос позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 10).

Позивач з 16.09.2017 перебуває на обліку в ГУПФ України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років з врахуванням таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад 3 260,00 грн.; оклад за військове звання 1 020, 00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) 1 926, 00 грн.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 Адміністрацією Держприкордонслужби України до ГУПФУ в Чернігівській області було надіслано довідку від 22.07.2019 № 11/18061 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди, які були отримані позивачем за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням за період з 01.09.2015 по 31.08.2017, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 21-23). Вказана довідка повернута відповідачем без виконання.

20.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 16.09.2017 на підставі довідки Чернігівського прикордонного загону від 16.05.2019 № 141 (а.с. 17-18).

Листом від 02.09.2019 за № 3609/02/К-12 відповідач у здійсненні вказаного перерахунку відмовив, посилаючись на те, що в компетенції Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри пенсії, яка підлягає перерахунку. Враховуючи положення частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 наразі відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 19-20).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач протиправно провів розрахунок пенсії позивача з меншого розміру грошового забезпечення, а саме без врахування індексації грошового забезпечення, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині включення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, суд першої інстанції зазначив, що при обчисленні пенсії не враховуються такі складові елементи грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Позивач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що отримувана щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у своїй скарзі зазначає, що індексація грошового забезпечення, яку позивач просить врахувати до грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відноситься до разових платежів і має характер окремої гарантії держави щодо соціального захисту військовослужбовців, у зв`язку з чим у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку позивачу пенсії з урахуванням даної виплати.

Колегія суддів вважає доводи ОСОБА_1 обґрунтованими, а Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області безпідставними та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-3 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин тут й надалі; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види його складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМ України).

Відповідно до п. 7 постанови КМ України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, отримувана позивачем щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 522/3148/17.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась позивачу не протягом 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням позивача, а тому немає підстав для включена її до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, спростовуються вищевикладеним висновками суду апеляційної інстанції, з урахуванням практики Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що п. 7 постанови КМ України № 393 визначає лише розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які виплачувалась позивачу протягом 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням, а не точний перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Що стосується позовних вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містить відсилочну норму, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України «ро державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10.03.2015 у справі № 21-70а15 щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17 та від 04.06.2019 у справі № 642/2053/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що індексація грошового забезпечення має враховуватись у складі грошового забезпечення під час обрахунку пенсії.

Щодо дати, з якої відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку про додаткові види грошового забезпечення, 20.08.2019, а тому має право на перерахунок з 20.08.2018.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 522/16382/16-а.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , на відміну від відповідача, надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його частково скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку розміру раніше призначеної пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 № 141 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 з 20.08.2018 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70 % грошового забезпечення, врахувавши у розрахунок, з якого обчислюється пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 № 141, з урахуванням раніше виплачених сум, та прийняти в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку розміру раніше призначеної пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 № 141.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 з 20.08.2018 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70 % грошового забезпечення, врахувавши у розрахунок, з якого обчислюється пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 № 141, з урахуванням раніше виплачених сум

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 30.01.2020.