Справа № 280/5919/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 січня 2020 року (о 17 год. 30 хв.)Справа № 280/5919/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», викладені у рішенні (листі) від 30.08.2019 № 76/Я-4;

зобов`язати відповідача призначити позивачу відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» пільгову пенсії шахтаря та провести її розрахунок, згідно з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства з дня звернення, тобто з 20 серпня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва 3 групи. 20.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» надавши уточнюючі довідки шахтарських підприємств: ТОВ «Добрауглепром, ОАОЗТ «Фэсткол», ВП ТОВ «Фірма Карбон», ДП «Шахта Винницька». Згідно відповіді відповідача від 30.08.2019, позивачу відмовлено у призначені пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки відсутній відповідний пільговий стаж - не менш 15 років праці шахтаря на підземних роботах. Також, не враховані надані довідки шахтарських підприємств: ТОВ «Добдрагуглопром», АОЗТ «Фєсткол», ВП ТОВ «Фірма Карбон», ДП «Шахта Винницька», які фактично підтверджують пільговий стаж роботи позивача як шахтаря. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідачем не заперечується наявність у позивача пільгового стажу на підземних роботах - 10 років 6 місяців 28 днів шахтарської роботи за Списком №1 та 1 року 6 місяців 21 день роботи за Списком №1. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки вони порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення. Позивач зауважує, що довідками ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», Державне підприємство «Шахта Винницька», Вугледобувне підприємство ТОВ фірма «Карбон», АОЗТ «Фесткол», ТОВ «Добдрагвугілляпром», та відповідними записами трудової книжки підтверджується стаж роботи позивача на посадах з повним робочим днем під землею, згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що у сукупності становить 15 років 1 місяць 3 дня, та надає право на призначення пільгової пенсії шахтаря та проведення її розрахунку. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 09.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 08.01.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

27.12.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 55312), в якому зазначає, що з 01.08.2014 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, як внутрішньо переміщена особа, та отримує пенсію по інвалідності в внаслідок трудового каліцтва 3 групи. Згідно матеріалів електронної пенсійної справи пільговий стаж позивача складає 10 рокам 6 місяців 28 днів шахтарської роботи за Списком №1 та 1 рік 6 місяців 21 день роботи за Списком №1. Уточнюючі довідки та будь-які первинні документи в макеті пенсійної справи відсутні. Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявною трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій. затвердженою постановою KMУ від 12.08.1993 № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, первинні документи, па підставі яких видана довідка. 15.08.2019 позивач звернувся із заявою про переведення на пільгову пенсію за посадою шахтаря та прирівняних до неї посад, робіт та зробити відповідний перерахунок. До заяви надано довідку від 27.11.2007 № 277 за період роботи у ТОВ «Добдрагуглепром», у якій не вказано розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включено пільговий період робот. У вказаній довідці, а також у довідці АОЗТ «Фэсткол» відсутня інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати (чи відсутність таких). Позивач також надав довідку від 18.02.2016 №63, яка видана ВП ТОВ «Фірма Карбон». Згідно відомостей з реєстру страхувальників підприємство, яке видало довідку, зареєстроване на території непідконтрольній українській владі. Відповідно до постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» до 1 грудня 2014 р. бюджетні установи, підприємства та організації, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія) повинні перереєструватися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. ВП ТОВ «Фірма Карбон» не перереєструвалась, тому вищевказана довідка не є легітимною та відповідно не створює правових наслідків. З урахуванням зазначеного, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач з 01.08.2014 знаходиться на пенсійному обліку відповідача як внутрішньо переміщена особа та отримає пенсію по інвалідності ІІІ групи у зв`язку з трудовим каліцтвом.

20.08.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» надавши уточнюючі довідки шахтарських підприємств: ТОВ «Добрауглепром», ОАОЗТ «Фэсткол», ВП ТОВ «Фірма Карбон», ДП «Шахта Винницька».

Листом від 30.08.2019 № 76/Я-4, відповідачем надано відповідь, в якій з посиланням на приписи ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 зазначено, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи пільговий стаж позивача дорівнює 10 рокам 6 місяцям 28 дням шахтарської роботи за Списком № 1 та 1 року 6 місяцям 21 дню роботи за Списком № 1. Уточнюючі довідки та будь-які первинні документи в макеті пенсійної справи відсутні. Щодо довідок, які позивач додав до звернення повідомлено, що у довідці від 27.11.2007 № 277 за період роботи у ТОВ «Добдрагуглепром» не вказано розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включено пільговий період роботи. У вказаній довідці, а також у довідці АОЗТ «Фэсткол» відсутня інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати (чи відсутність таких). Що стосується довідки ВП ТОВ «Фірма Карбон» від 18.02.2016 № 63, то згідно відомостей з реєстру страхувальників підприємство, яке видало довідку, зареєстроване на території непідконтрольній українській владі. Оскільки ВП ТОВ «Фірма Карбон», у відповідності до постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» не перереєструвалась в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, то вищевказана довідка не підлягає виконанню. Отже, для визначення права на пільгову пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та її розрахунку згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивачу необхідно надати довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, видані згідно чинного законодавства (а.с.20-21).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно ст. 10 Закону України № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

За змістом ч. 1 ст. 44 Закону № 1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За змістом п. 4 «Прикінцевих положень» Закону № 1058, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб - громадян з приводу призначення, перерахунку пенсії визначений ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1), у силу яких рішення за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження документів у формі протоколу.

Відповідно до п. 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Як було вказано вище, позивач 20.08.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Так, відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління

Згідно із пунктом 4.10 Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.

Між тим, як з`ясовано судом, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень рішення у формі протоколу не приймав.

Матеріалами справи встановлено, що 20.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми щодо переведення його на пенсію за віком.

З вказаною заявою позивач звернувся особисто, заяву було прийнято відповідачем та зареєстровано, зауважень щодо оформлення заяви позивачеві не було зроблено.

Таким чином, прийнявши від позивача вказану заяву без зауважень, відповідач повинен був розглянути цю заяву та прийняти відповідне рішення.

Проте, за наслідками розгляду заяви позивача від 20.08.2019 відповідач не прийняв рішення про переведення позивача на інший вид пенсії чи про відмову в такому переведенні, а надав відповідь листом від 30.08.2019 № 76/Я-4 про необхідність надати уточнюючі довідки згідно чинного законодавства, чим порушив вимоги частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-ІV та п.п. 4.3, 4.10 Порядку № 22-1.

Таким чином, відповідачем, в супереч нормам чинного законодавства, не прийнято законодавчо визначеного рішення згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви від 20.08.2019 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є зайнятість на підземних роботах повний робочий день не менш як 15 років.

В матеріалах справи наявна трудова книжка позивача НОМЕР_2 (а.с.42-48), в якій зокрема зазначено:

- 29.05.1989 прийнятий гірником на час проходження виробничої практики на Шахту «Комсомолець Донбасу», звільнений 06.07.1989 по ст.36 п.2 КЗпП у зв`язку з закінченням виробничої практики;

- 20.12.1989 прийнятий учнем гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею на час проходження виробничої практики на Шахту «Комсомолець Донбасу», 26.01.1990 переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею. 26.04.1990 р звільнений по ст.36 п.2 КЗпП у зв`язку із закінченням виробничої практики;

- 26.06.1990 прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею Шахту «Комсомолець Донбасу», 29.06.1990 звільнений по ст.36 п.З КЗпП у зв`язку з призивом у ряди Радянської Армії;

- у період часу з 30.06.1990 по 21.05.1992 - служба в Армії;

- у період часу з 01.091986 по 30.06.1990 навчання у Торезькому гірничому технікумі ім.А.Ф.Засядько;

- 20.07.1992 прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею, 17.12.1992 переведений учнем прохідника з повним робочим днем під землею, 02.04.1993 переведений прохідником 5 р. з повним робочим днем під землею, 01.04.1993 звільнений по ст.36 п.5 КЗпП по переводу;

- 06.04.1993 прийнятий по переводу гірником очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем під землею на Шахту «Комсомолець Донбасу», 04.10.1993 звільнений за власним бажанням по ст.38 КЗпП;

- 18.10.1993 прийнятий підземним робочим очисного забою 5 розряду на Вугледобувне підприємство ТОВ фірма «Карбон», 16.11.1993 звільнений за власним бажанням, 29.11.1993 прийнятий підземним робочим 3 розряду дільниці №2, звільнений 31.03.1994 за власним бажанням; 28.03.1994 прийнятий гірником з повним робочим днем в шахті, 27.02.1995 звільнений по переводу до ТОВ «Добдрагвугілляпром»;

- 01.03.1995 прийнятий по переводу гірничим майстром з повним робочим днем під землею до ТОВ «Добдрагвугілляпром», 01.07.1996 звільнений за власним бажанням по ст.38 КЗпП;

- 19.09.1996 прийнятий доменний цех гірником доменної печі 5 розряду до AT «Кузнецький металургійний комбінат», 25.09.1996 звільнений, як не витримавши випробувальний строк;

- 15.01.1997 прийнятий підземним прохідником 5 розряду по дільницю Нагорну АОЗТ «Фесткол», 05.08.1998 звільнений за власним бажанням;

- 24.05.1999 прийнятий гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею до ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу», 05.09.2007 звільнений по п.2 ст.40 КЗпП, у зв`язку з виявленим невідповідністю виконуваної роботи внаслідок стану здоров`я, у результаті отриманої виробничої травми.

З аналізу вищезазначених положень суд приходить до висновку, що положення Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розповсюджуються на професії позивача, оскільки останній був зайнятий повний робочий день під землею, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Разом із цим, з листа ГУ ПФУ в Запорізькій області від 30.08.2019 №76/Я-4 вбачається, що відповідачем під час розгляду заяви позивача не було враховано довідки ТОВ «Добдрагуглепром» від 27.11.2007 № 277, довідки ВП ТОВ «Фірма Карбон» від 18.02.2016 № 63 та АОЗТ «Фэсткол» від 31.08.1998.

Суд зауважує, що довідка ТОВ «Добдрагуглепром» від 27.11.2007 № 277 містить відомості про те, що позивач дійсно працював в якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею за Списком 1 розділом 1 у період часу з 01.03.1995 по 01.07.2006, за період роботи відпустками без збереження не користувався. Зазначена довідка видана на підставі наказів, карток форми Т-2, табелів по спуску до шахти (а.с.40).

Довідка АОЗТ «Фэсткол» від 31.08.1998 містить відомості про те, що позивач працював з 15.01.1997 по 05.08.1998 підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком № 1, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Зазначена довідка видана на підставі наказів, табелів по спуску до шахти, розрахункових відомостей (а.с.39).

Довідка ВП ТОВ «Фірма Карбон» від 18.02.2016 №63 містить відомості про те, що позивач працював з 28.03.1994 по 01.11.1994 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею. Відповідно до наказу №23 від 05.09.1992 «Про підсумок проведення атестації робочих місць по умовам праці» професія гірника очисного забою дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1. За період роботи відпустками без збереження не користувався, прогулів не має. Зазначена довідка видана на підставі наказів, табелів по спуску до шахти (а.с.34).

Таким чином, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що надані позивачем уточнюючі довідки є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці повний робочий день, які мають враховуватися при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Щодо посилання відповідача на те, що ВП ТОВ «Фірма Карбон» зареєстроване на території, тимчасово непідконтрольній Україні, та довідка, видана ВП ТОВ «Фірма Карбон» не підлягає виконанню.

Суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Проведення перевірки достовірності даних довідки ВП ТОВ «Фірма Карбон» з причин знаходження підприємства на непідконтрольній українській владі території є неможливою з незалежних від позивача обставин, а тому судом не вбачається підстав для не прийняття зазначеної довідки.

Крім того, суд вказує, що відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року ( справа № 175/4336/16-а), від 23 липня 2019 року (справа № 537/53/17), які судом враховано, на виконання приписів ч.5 ст. 242 КАС України.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» пільгову пенсії шахтаря та провести її розрахунок, згідно з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства з дня звернення, суд зазначає наступне.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Позивач, заявляючи вимоги про зобов`язання відповідача призначити відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» пільгову пенсії шахтаря, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження відповідача.

Аналогічна правова позиція щодо наведених обставин викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (№ К/9901/2399/17).

В зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що з метою відновлення прав позивача, належить вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача від 20.08.2019 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням довідок ТОВ «Добдрагуглепром» від 27.11.2007 №277, ВП ТОВ «Фірма Карбон» від 18.02.2016 № 63 та АОЗТ «Фэсткол» від 31.08.1998 та прийняти відповідне рішення.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За викладених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 28.11.2019 № 0.0..1.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.08.2019 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2019 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням довідок ТОВ «Добдрагуглепром» від 27.11.2007 №277, ВП ТОВ «Фірма Карбон» від 18.02.2016 № 63 та АОЗТ «Фэсткол» від 31.08.1998 та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.01.2020.

Суддя Ю.В. Калашник