Справа № 324/1945/19
Суддя: Іванченко М. В.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 324/1945/19
Провадження № 2-а/324/2/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2020 Пологівський районний суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта ДПС Кирильченка Віталія Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 12.11.2019 близько 15год.00хв. він стояв на узбіччі біля свого транспортного засобу Honda Lead AF48 (об`єм двигуна 49,9 куб. см) за адресою: м.Пологи, пров.Станційний, 17. До нього підійшов інспектор і, не відрекомендувавшись, запросив підійти до патрульного автомобіля, за кермом якого сидів ще один інспектор ДПС. На його запитання, йому повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, рухаючись на скутері без номерного знаку, і що йому буде винесена постанова про адміністративне правопорушення. На це він повідомив, що його транспортний засіб Honda Lead AF48 (об`єм двигуна 49,9 куб. см) не являється механічним транспортним засобом і номерні знаки не обов`язкові. Потім інспектор запросив посвідчення водія і документ, який підтверджує право на власність транспортного засобу, які він надав. Під час ознайомлення інспектор виявив, що позивач керував транспортам засобом без відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має відповідної категорії. Позивач попросив оформити протокол про порушення ПДР, на що отримав відмову. Постановою серії ЕАК №1738205 від 12.11.2019 про адміністративне правопорушення інспектором ДПС старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510грн. за порушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, за те, що водій керував скутером без державного номерного знаку, а також як виявилося у водія не має права керування даним транспортним засобом, а саме водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим. В обґрунтування свої тверджень позивач посилається на п. п. 2.1.а, 1.10, 11.14 ПДР та зазначає, що в ПДР взагалі немає терміну «скутер», а якщо вважати, що скутер і мопед це один і той же термін, то мопед не являється механічним транспортним засобом на відміну від мотоциклу і його можна прирівняти до велосипеду. Також з посиланням на ст.34 Закону України «Про дорожній рух» позивач зазначає, що не використовує мопед на автомобільних дорогах державного значення, тому вважає, що має право не реєструвати і не користуватися номерними знаками. Також позивач зазначає, що фактично розгляду справи не було, не досліджувались докази, не допитувалися свідки, йому не роз`яснили права, не дали можливість заявити клопотання, скористатися послугами адвоката, не надали можливості надати власні пояснення. Жодних доказів того, що саме він порушив правила дорожнього руху, інспектор не надав. Вважає, що постанова серії ЕАК №1738205 від 12.11.2019 про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. У зв`язку із цим, позивач просить визнати дії інспектора ст. лейтенанта ДПС Кирильченка В.В. щодо складання постанови серії ЕАК №1738205 від 12.11.2019 про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення п.2.1.а ПДР, незаконними; визнати постанову серії АЕК № 1738205 від 12.11.2019 про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 , підтримавши позов та виклавши мотиви його пред`явлення, просив поданий позов задовольнити.

В судове засідання відповідач інспектор Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції Кирильченко В.В.не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заперечень (відзиву) на позов до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 12.11.2019 інспектором Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В.відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1738205, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн. Відповідно до вказаної постанови, 12.11.2019 о 14год.48хв. в м.Пологи по пров.Станційному, 17, водій керував скутером - HONDA ЛІАД 00 без державного номерного знаку, а також, як виявилося, у водія немає права керувати даним транспортним засобом, а саме водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР. Керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст.268 КУпАП.

Позивач в адміністративному позові зазначає, що мопед (скутер) не є механічним транспортним засобом, а тому відповідно до п.2.1а ПДР він не повинен мати посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом.

Як вбачається з наданої позивачем копії Талону, виданого ЧП ОСОБА_3 08.05.2008, позивач є власником наступного транспортного засобу: тип ТЗ - скутер, модель - Honda Lead AF48, об`єм двигуна - 49,9 куб. см.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №511 від 10.05.2009, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 3 даного Положення передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, транспортний засіб моделі - Honda Lead AF48 з об`ємом двигуна - 49,9 куб. см. підпадає під категорію А1, визначену п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

Пунктом 1 даного Положення передбачено, що воно є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

З наданої позивачем копії посвідчення водія серії НОМЕР_1 вбачається, що він має посвідчення водія категорії В, С і не має категорії А, А1.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення суд ставиться критично з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

В даному випадку дії інспектора поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію». Отже вчинення інспектором поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення - постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані незаконними.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, всупереч вимогам ст.77 КАС України, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, при зазначених в постанові серії ЕАК №1738205 від 12.11.2019 обставинах. Відповідачем не надано до матеріалів справи ніяких доказів, якими би було зафіксовано керування позивачем 12.11.2019 о 14год.48хв. в м.Пологи по пров.Станційному, 17, скутером - HONDA ЛІАД 00.

При цьому, позивач стверджує, що 12.11.2019 близько 15год.00хв. він стояв на узбіччі біля свого транспортного засобу Honda Lead AF48 за адресою: м.Пологи, пров.Станційний, 17, коли до нього підійшов інспектор поліції і в подальшому склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, тобто на той час транспортним засобом він не керував.

Суд вважає, що встановлення факту керування позивачем транспортним засобом в інший час, ніж зазначено в оскаржуваній постанові, не належить до компетенції суду.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Натомість, жодних доказів: відеозапису, фото-фіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, пояснень свідків чи очевидців тощо матеріали справи не містять, відсутні посилання на них і в оскаржуваній постанові серії ЕАК №1738205 від 12.11.2019.

В той же час, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Відповідачем не доведено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, в оскаржувані постанові такі відомості відсутні.

Таким чином, доводи позивача ОСОБА_1 відповідачем інспектором Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. спростовані не були, він не скористався правом подання до суду письмових заперечень (відзиву) на позов та не з'явився в судове засідання для надання особисто пояснень у справі.

Окрім цього, винесена 12.11.2019 інспектором Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1738205 не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Натомість, інспектором Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком В.В. в оскаржуваній постанові прізвище особи, стосовно якої розглядається справа, на українській мові зазначено як «ОСОБА_1», тоді як згідно копії паспорту громадянина України, який посвідчує особу позивача, доданої до позову, вбачається, що його прізвище на українській мові зазначено як «ОСОБА_1».

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідач не довів правомірності прийняття оскарженого рішення, то суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1738205 від 12.11.2019 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, в задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити з наведених вище підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 122, 245, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1738205 від 12.11.2019, винесену інспектором Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кирильченком Віталієм Вікторовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАC України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: М.В. Іванченко