Справа № 520/13285/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р. № 520/13285/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/13285/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оформлену листом від 25.09.2019 за вих. № Б-11611/0-5847/0/95-19, у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передання їх у приватну власність;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області вирішити по суті спільне письмове клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 21.08.2019 шляхом видання наказу щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21.08.2018 ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком, ОСОБА_2 , звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 7,71 га, проте, листом Б-11611/0-5847/0/95-19 від 25.09.2019 відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні вказаного дозволу. Позивач вважає таку відмову протиправною.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 відкрито спрощене провадження по справі № 520/13285/19 та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

13.01.2020 від представника відповідача надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки в спірних правовідносинах управління діяло в порядку та спосіб, встановлені чинним законодавством України.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішеннями Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20.03.2009 у справі № 2-57/09 та від 06.05.2009 у справі № 2-56/09, які набрали законної сили, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 7,71 умовних кадастрових гектарів на території Новоолександрівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, як членів КСП "Рублене" Великобурлуцького району Харківської області та зобов`язано Великобурлуцьку районну державну адміністрацію Харківської області надати земельні ділянки із земель державної власності у відповідних розмірах.

Розпорядженнями Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області № 9 та № 10 від 26.01.2010 надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою.

На виконання вказаних судових рішень розроблено проекти землеустрою, а також присвоєно ділянками кадастрові номери: :01:000:0660 та :01:000:0661.

Головою Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області підготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Новоолександрівської сільської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . та надіслано листом № 01-51/808 від 01.04.2013 до юридичного департаменту Харківської обласної державної адміністрації.

Листом № 06-62/46 від 18.04.2013 юридичний департамент Харківської обласної державної адміністрації повідомив голову Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області про те, що з урахуванням вимог ст. 19 Конституції України та нової редакції ст. 122 ЗК України (від 01.01.2013) у Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області відсутні правові підстави для видання розпоряджень щодо надання у власність земельних ділянок сільскогосподарського призначення із земель державної власності.

21.08.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із клопотанням, в якому просили надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) із земель державної власності на території Новоолександрівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області орієнтованою площею по 7,71 умовних кадастрових гектарів та передати у приватну власність; при розгляді даного клопотання розглянути можливість передання уже сформованих земельних ділянок :01:000:0660 та :01:000:0661.

Відповідач в листі № Б-11611/0-5847/0/95-19 від 25.09.2019 повідомив позивача про те, що згідно змісту судового рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06.05.2009 у справі № 2-56/09 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області взагалі не приймало участі у справі і це судове рішення не містить жодних зобов`язань стосовно Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Також, вищевказаним судовим рішенням зобов`язано Великобурлуцьку районну державну адміністрацію Харківської області надати земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності ОСОБА_1 на території Новоолександрівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, разом з тим, в клопотанні ОСОБА_1 просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Великобурлуцького районного суду Харківської області. Положення частини 6 статті 118 ЗК України містять імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а тому, недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Враховуючи викладене, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та подальшої передачі у власність.

Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог та враховуючи зазначені обставини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 2 документи, що посвідчують право на земельну частку (пай) є ,зокрема, рішення суду.

У відповідності до абзацу 1 частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельного кодексу України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 29.09.2016 № 333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за вих. № 1391/29521.

Так, підпунктом 13 пункту 4 якого встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № Б-11611/0-5847/0/95-19 від 25.09.2019 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою і викладене в ній обґрунтування прийнятого рішення по клопотанні не містить визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що є порушенням вказаної норми Земельного кодексу України.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що позивачем не надано графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, оскільки в переліку додатків до клопотання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою зазначено про долучення відповідних графічних матеріалів.

Крім того, такі графічні матеріали надані ОСОБА_1 до матеріалів справи.

Також, посилання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в листі № Б-11611/0-5847/0/95-19 від 25.09.2019 на різні назви сільської ради, на території якої позивач бажає отримати земельну ділянку, спростовується наявними в матеріалах справи рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06.05.2009 у справі № 2-56/09 та клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, де вказано саме про Новоолександрівську сільську раду Великобурлуцького району Харківської області.

За таких обставин, у відповідача не було законних підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оформлену листом від 25.09.2019 за вих. № Б-11611/0-5847/0/95-19, у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передання їх у приватну власність.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вирішити по суті спільне письмове клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 21.08.2019 шляхом видання наказу щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, суд зазначає наступне.

Зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановлені судових рішень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Поряд з цим, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2019 з урахуванням висновків суду по даній справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (місцезнаходження: вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків, 61145, ідентифікаційний код - 39792822) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оформлену листом від 25.09.2019 за вих. № Б-11611/0-5847/0/95-19 у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передання їх у приватну власність.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2019 з урахуванням висновків суду по даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (ідентифікаційний код - 39792822) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко