Справа № 240/8275/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8275/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

28 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року (рішення ухвалено у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 06.11.2017 №1405 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначав, що підставою для видачі зазначеного наказу стали висновки службових розслідувань від 29.10.2017 та від 15.01.2018, проведених згідно із наказом начальника ГУНП в Житомирській області "Про порушення Присяги працівників органів внутрішніх справ України та покарання винних", відповідно до яких прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді суворої догани за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, особисту недисциплінованість, що виразилось у невиконанні вимог наказів МВС. Позивач також зазначав, що при вирішенні питання про накладення такого суворого дисциплінарного стягнення як сувора догана, відповідач не врахував, що протягом усього часу проходження служби в органах внутрішніх справ України позивач не вчиняв проступків, які підпадають під ознаки кримінально-караного діяння, суворо дотримувався Закону та наказів, інструкцій МВС, Дисциплінарного статуту, службові обов`язки виконував добросовісно, сумлінно та у повній відповідності з вимогами усіх нормативно-правових актів, про що також свідчить відсутність будь-яких дисциплінарних стягнень.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 06 листопада 2017 року №1405 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що позивач звернувся з заявою про отримання ним тілесних ушкоджень через тривалий проміжок часу, чим порушив п.п.4,5 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1377, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1498/27943.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 06.11.2017 №1014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення службової дисципліни, невиконання вимог ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" щодо неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, неухильного виконання Присяги працівника поліції, статутів, наказів начальників, вимог п.п.4,5 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1377, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1498/27943, п.3.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 №83/7404, що виразилось у несвоєчасному повідомлені чергової частини органу поліції про інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення відносно поліцейського, проявлену нещирість під час проведення службового розслідування, накладено на командира відділення №1 взводу №2 роти конвойної служби ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Підставою для видачі зазначеного наказу став висновок службового розслідування від 29.10.2017, проведеного згідно із наказом начальника ГУНП в Житомирській області "Про порушення Присяги працівників органів внутрішніх справ України та покарання винних", відповідно до якого прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді суворої догани за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382 (далі - Присяга), Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, особисту недисциплінованість.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримані позивачем 28.09.2017 року тілесні ушкодження пов`язані із виконанням ним службових обов`язків. Відповідачем не надано доказів щодо обґрунтованості спірного наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 06.11.2017 №1014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" тому оскаржуваний наказ є протиправним, так як проведеним службовим розслідуванням не доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені у Законі України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №580-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України Про Національну поліцію, до набрання чинності Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, який визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень (далі Дисциплінарний статут в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 1 статті 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статею 12 Дисциплінарного Статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Частиною 2 статті 16 Дисциплінарного статуту, визначено, що у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. До того ж закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого.

Працівник поліції згідно Присяги та Правил поведінки не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов`язку кожного працівника.

Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов`язання, а саме бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Відповідно до пункту 2 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Такі ж норми закріплені і в Інструкції №230.

Пунктами 5.2. та 5.3 Інструкції №230 передбачено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до пункту 2.1. Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС (особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до підпункту 2.2.5 пункту 2.2 Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2 Розділу 2 Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 28 квітня 2016 року №326 (далі - Правила №326) визначено, що гідна поведінка це повага до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Так, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, відповідачем було визнано за ОСОБА_1 провину у вигляді несвоєчасного повідомлення чергової частини органу поліції про інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення відносно поліцейського та проявлену нещирість під час службового розслідування.

Судовим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 у справі 806/3195/17, яке набрало законної сили, встановлено, що 28.09.2017 під час припинення протиправних дій ОСОБА_2 в приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відносно судді, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, тощо, та був госпіталізований до медичної установи. Протягом 2017-2018 років позивач неодноразово перебував на лікуванні у різних медичних установах внаслідок отриманої травми. По причині погіршення стану здоров`я позивач був звільнений з органів національної поліції, а з 06.03.2018 йому була встановлена третя група інвалідності у результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Зазначеним судовим рішенням визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Національної поліції в Житомирській області, оформлені висновками службового розслідування від 29.10.2017 та від 15.01.2018, в частині визнання тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_1 28.09.2017, такими, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Крім того, відповідно до вироку Лугинського районного суду Житомирської області, що набрав законної сили згідно ухвали Житомирського апеляційного суду від 03.12.2018, ОСОБА_2 , окрім іншого, визнаний винним у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , як працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням службових обов`язків, тобто визнано, що отримані позивачем 28.09.2017 тілесні ушкодження в приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області є такими, що пов`язані із виконанням позивачем службових обов`язків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що отримані позивачем 28.09.2017 року тілесні ушкодження пов`язані із виконанням ним службових обов`язків.

Щодо самого факту повідомлення позивачем про вчинення кримінального правопорушення відносно поліцейського як такого, що дозволяє стверджувати про досягнення мети, на яку спрямовані приписи згаданої раніше Інструкції, то цей факт беззаперечно мав місце і підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до талону-повідомлення №37 від 28.09.2017 слідчим ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань у той же день було внесено відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 за №0001731 (а.с.195, т.1). Отже, факт вчинення кримінального правопорушення у день його вчинення був зареєстрований за заявою позивача у встановленому порядку, став частиною обліку органом Національної поліції України з можливістю контролю цього факту, що свідчить про чітке виконання вимог Інструкції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2019 Коростенський відділ поліції ГУНП в Житомирській області повідомив листом від 30.09.2019№19186/108/01-209, що 28.09.2017 о 13.40 по спеціальній лінії "102" до Коростенського ВП надійшло повідомлення від командира відділення конвойної служби ОСОБА_1 (ЄО № 8465 від 28.09.2017) про те, що громадянин ОСОБА_2 , намагаючись зірвати судове засідання, наніс тілесні ушкодження поліцейському ОСОБА_1 . Цього ж дня о 22.11 годині по спеціальній лінії "102" до Коростенського ВП надійшло повідомлення від лікаря Коростенської ЦМЛ Корнійчука Ф.М. (ЄО №8475 від 28.09.2017) про те, що до приймального відділення звернувся громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . з тілесними ушкодженнями, отриманими в залі судового засідання 28.09.2017.

Листом від 02.10.2019 №19432/208/01-2019 Коростенський відділ поліції ГУНП в Житомирській області додатково надав уточнюючу інформацію щодо повідомлень, які надійшли від поліцейського ОСОБА_1 та від чергового лікаря травмпункту Коростенської ЦМЛ по спеціальній лінії "102" 28.09.2017 до Коростенського ВП: ЄО №8465 від 28.09.2017 (повідомлення від командира відділення конвойної служби ОСОБА_1 про те, що громадянин ОСОБА_2 намагався зірвати судове засідання); ЄО №8475 від 28.09.2017 (повідомлення від лікаря Коростенської ЦМЛ Корнійчука Ф.М. про те, що до приймального відділення звернувся громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . з тілесними ушкодженнями отриманими в залі судового засідання 28.09.2017).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів обґрунтованості спірного наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 06.11.2017 №1014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", тому, оскаржуваний наказ є протиправним так як факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку службовим розслідуванням не доведено.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 січня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Охрімчук І.Г.