Справа № 120/3788/19-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 січня 2020 р. Справа № 120/3788/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Драло В.О.,

представника позивача: Безрученка Д.П.,

представника відповідача: Довбенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вичинити дії

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, у якій просив:

- визнати незаконним та скасувати Висновок про відмову в призначенні грошової допомоги від 15.05.2019 року, який затверджено начальником Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16.05.2019 року, який складено відносно позивача;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності (50%) та встановленням інвалідності (ІІІ група) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі, (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4;

- зобов`язати Управління Національної поліції України у Вінницькій області виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з частковою втратою працездатності (50%) та встановленням інвалідності (ІІІ група) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі, (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазнає, що 09.03.2016р. він був звільнений зі служби в поліції через хворобу і в листопаді 2016 року йому було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 02.05.2019 року повторно звернувся із заявою до управління щодо виплати одноразової грошової допомоги через втрату працездатності поліцейського, за наслідком розгляду якої 15.05.2019 року відповідачем прийнято висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність встановлено протягом більше ніж 6 місяців з моменту звільнення.

Позивач вважає висновок протиправним, зазначає що він має право на виплату одноразової грошової допомоги в у зв`язку із визначенням III групи інвалідності по причині захворювання пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справі, що встановлено рішенням суду, що набрало законної сили..

Ухвалою суду від 22.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженні у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 16.12.2019 року.

Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов.

11.12.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зазначає, що нормами п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Право на отримання одноразової грошової допомоги настає за сукупності умов, визначених у ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», що є матеріальною нормою, яка регулює спірні правовідносини. Усі інші норми цього Закону та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського № 4 від 11.01.2016 року, є нормами процесуальними та застосовуються лише за наявності у особи права на отримання допомоги, визначаючи порядок і розміри призначення та виплати допомоги. Крім того, наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 38 о/с від 09.032016 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, разом з тим, інвалідність встановлена лише 24.11.2016 року, тобто протягом більше 6 місяців з моменту звільнення. Так, листом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 1093/03/29-2019 від 16.05.2019 року повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкладено судовий розгляд справи на 15.01.2020 року.

В судовому засіданні 15.01.2020 року оголошено перерву, з метою надання сторонами додаткових доказів по справі. Судове засідання призначено на 27.01.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до наказу начальника ГУНП у Вінницькій області №38 о/с від 09.03.2016р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 9 березня 2016 року. Попередньо позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно з довідкою від 24 листопада 2016 року №099666 Вінницького обласного центру МСЕК, ОСОБА_1 втратив 50% працездатності по причині захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки від 01.12.2016 р. №578074 Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА обласної МСЕК №1, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У зв`язку із чим, ОСОБА_1 звернувся до управління про виплату грошової допомоги, однак листом від 29.12.2016 р. його повідомлено, що виплата можлива після внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та повернуто пакет документів.

Не погоджуючись із такими діями управління, позивач звернувся із позовом до Вінницького міського суду Вінницької області, за наслідком розгляду якого 18.04.2017 р. у справі №127/4796/17 прийнято рішення про відмову в задоволенні позову.

В подальшому, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №127/4796/17 від 12.10.2017 р., скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2017 р. та прийнято нове, яким позов задоволено частково: зобов`язано розглянути повторно заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4.

За наслідком повторного розгляду звернення ОСОБА_1 , управлінням надано відповідь від 23.11.2017 р. за вих. №1603/05/29-2017, якою відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим, що інвалідність внаслідок захворювання встановлена протягом часу більш ніж шість місяців після звільнення з поліції.

Позивач, не погоджуючись із такою відповіддю звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області за захистом своїх прав.

У відповідності до частин першої, другої статті 30 КАС України, адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року адміністративну справу № 127/2743/18 прийнято до провадження.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року, яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.11.2018 року, у справі № 127/2743/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, викладену у листі №1603/05/29-2017 від 23.11.2017 р. Зобов`язано Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та прийняти відповідне рішення.

Вказане рішення набрало законної сили, на виконання якого 20.02.2019 року видано виконавчий лист.

З метою виконання Рішення суду від 20.06.2018 року виконавчий лист був пред`явлений до виконання.

Відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 04.04.19 р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

В ході проведення виконавчих дій, Головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області листом від 17.05.2019 р. за № 130/26-2019 повідомлено державного виконавця про фактичне виконання судового рішення. Зокрема про повторний розгляд заяви та прийняття висновку про відмову у наданні допомоги.

На виконання виконавчого листа № 127/2743/18 від 02.02.2019 року, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом, у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України 11.06.2016 року № 4 (у редакції наказу МВС України 21.09.2017 № 788), в призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено, у зв`язку з тим, що інвалідність встановлена протягом більше 6 місяців після звільнення з поліції. Вказана відмова оформлена Висновком про відмову в призначення одноразової грошової допомоги від 15.05.2019 року, який затверджений 16.05.2019 року начальником ГУНП у Вінницькій області генералом поліції третього рангу Ю.В. Педосом.

Так, не погоджуючись з такими діями, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року, яка залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо не виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2018 р. у справі №127/2743/18.

Позивач вважає висновок Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 15.05.2019р. про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги протиправним, в зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України Про Національну поліцію.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України Про міліцію та Порядком № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання статті 23 Закону України Про міліцію постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 затверджено Порядок № 850.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Отже, як видно у разі встановлення інвалідності, яка пов`язана із захворюванням або нещасним випадком, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, днем виникнення права на отримання допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пункту 5 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України Про міліцію.

Разом з тим, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України Про міліцію, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

За змістом пункту 4 частини першої статті 97 Закону України Про Національну поліцію, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно із частиною другою статті 97 Закону України Про Національну поліцію, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст. 97 - 101 Закону України Про Національну поліцію, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пунктом 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено пп. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4, у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

За пунктом 1 Розділу IV Порядку №4, у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Пунктом 2 розділу IV Порядку №4 передбачено, що висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови (п. 3 Розділу IV Порядку №4).

Оцінюючи правомірність оскаржуваного висновку, суд зазначає про наступне.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про Національну поліцію", призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Як видно даний перелік є вичерпним, при цьому, у ньому відсутня така підстава для відмови у призначенні, як встановлення інвалідності внаслідок захворювання протягом часу більш ніж шість місяців після звільнення особи з поліції.

Відповідачем також не було дотримано встановленого нормами чинного законодавства порядку розгляду заяви позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Так, відповідно до частини 2,3 розділу 4 Порядку №4 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:

1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

3) у навчальних закладах - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

3. Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Так, суд звертає увагу, що Порядком № 4 не передбачено складання «Висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги». Висновок про призначення одноразової грошової допомоги або затверджується відповідальною особою або відмовляє в затвердженні висновку.

Форма Висновку про призначення одноразової грошової допомоги встановлена в Додатку 2 до Порядку №4.

Натомість, відповідач прийняв рішення у вигляді висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, форма якого жодним нормативно-правовим актом не передбачена.

Окремо, суд звертає увагу, й на те, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року, яке набрало законної сили, у справі № 127/2743/18, встановлено, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4.

В порядку виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо не виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2018 р. у справі №127/2743/18.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням у справі №127/2743/18, яке набрало чинності зобов`язано Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та прийняти відповідне рішення.

При цьому, рішення мотивовано наступним:

"Відповідно до пункту 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п.2 Порядку №850).

Отже, у разі встановлення інвалідності, яка пов`язана із захворюванням або нещасним випадком, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, днем виникнення права на отримання допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

При вирішені цього спору, суд вказує, що частина четверта статті 97 Закону України Про Національну поліцію, стосується визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби саме в поліції і саме до цього випадку застосовуються шестимісячний строк. Однак, як встановлено судом, позивачу встановлено інвалідність, внаслідок захворювання, що пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому безпідставним є застосування до спірного випадку положень Закону якими встановлено обмеження щодо шестимісячного терміну, який не розповсюджується на осіб, що отримали інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного саме з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відтак, беручи до уваги вищевказані норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини, на думку суду, у позивача є право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №4".

Отже, як видно рішенням суду, що набрало законної сили встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги та вказано на безпідставність застосування до спірних правовідносин шестимісячного терміну встановленого ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Натомість відповідач розглянув заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності з порушенням норм Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 та без врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні №127/2743/18 від 20.06.2018р. та прийняв рішення невстановленої форми.

При вирішенні цього спору суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). В рішенні від 20.10.2011 по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), що набуло статусу остаточного 20.01.2012, ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування» в контексті мотивації органами місцевого самоврядування своїх рішень. Цей принцип зокрема «…передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб… Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси...».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

Ратифікувавши Конвенцію та протоколи до неї, держава передусім зобов`язалася гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції та цих протоколах. У пункті 1 частини першої Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р., на підставі якого відбулася ратифікація Конвенції та окремих протоколів до неї, зазначено, що: «Україна повністю визнає на своїй території […] щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції».

Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві. Він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Виходячи із практики Європейського Суду з прав людини принцип юридичної визначеності має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації (встановлення процедури і її дотримання), та частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Тобто принцип юридичної визначеності в світлі Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень, які вступили в силу, не лише правомочного суду, а й іншого владного органу, якщо таке рішення останнього переглядалося судом та визнано законним. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання незаконним та скасування Висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги підлягає задоволенню.

Разом з тим, питання щодо виплати одноразової грошової допомоги відноситься до повноважень ГУ НПУ у Вінницькій області, шляхом прийняття відповідного рішення, якому передує висновок. Відтак, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача. Отже, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок та підстави виплати одноразової грошової допомоги, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення та фактично підміняти державний орган.

А отже у досліджуваній частині позовних вимог слід відмовити.

Разом з тим, згідно частини четвертої 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, висновок, яким відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги є протиправним, складений з порушенням норм Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 та без врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та невстановленої форми.

За таких обставин суд вважає необхідним зобов`язати суб`єкта владних повноважень, розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, а отже не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 15.05.2019 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності (50%) та встановленням інвалідності (ІІІ група) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, )

Рішення в повному обсязі складено: 31.01.2020 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна