Справа № 200/12650/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. Справа№200/12650/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Картавих Г.В. та представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Голуба М.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд:

- визнати противоправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо винесення Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-267505-45 від 12 серпня 2019 року на суму - 10904 грн.12 коп.

- скасувати Вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) на суму-10904 грн.12 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 серпня 2019 року відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-267505-45 на суму 10904,12 грн.

Вважає що дана вимога про сплату боргу є протиправною та такою що порушує його права і законні інтереси, оскільки не відповідає вимогам ч.4 ст.4 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування», відповідно до якої не тільки фізичні особи - підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування, а і фізичні особи - підприємці, що обрали загальну систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами і отримують у відповідності до закону пенсію або соціальну допомогу.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Відповідач зазначає, що згідно з реєстраційними даними ІС «Податковий Блок» ОСОБА_1 перебував на обліку, як фізична особа-підприємець та як особа, що здійснювала незалежну професійну діяльність (адвокат).

Загальна сума заборгованості позивача, станом на 31.07.2019 року, становить 10904,12 грн. На підставі цих даних відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 №Ф-267505-45.

Вказує, що станом на 13.11.2019 року недоїмка фактично не сплачена.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті на 20 січня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.

ОСОБА_1 був зареєстрований та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань як фізична особа підприємець з 14.12.2015 року, що підтверджується відповідним витягом з вказаного реєстру (а.с. 10-11).

Основним видом діяльності позивача, як фізичної особи-підприємця, за кодом КВЕД є 69.10 «Діяльність в сфері права», про що зазначено у витягу.

Згідно пенсійного посвідчення серії АВ № НОМЕР_1 від 01.10.2003 року, ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с.38).

Судом встановлено, що контролюючим органом прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 серпня 2019 № Ф-267505-45, відповідно до якої позивачу визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 10904,12 грн.

Позивач, не погоджуючись з вимогою про сплату боргу, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 р. №2755-VI (далі - ПК України) та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 р. №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №2464-VI фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дана норма кореспондує пункту 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом МФУ від 14.04.2015 № 435 (далі Порядок № 435), згідно якого фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до вимог п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як видно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до відомостей облікової картки платника ЄСВ за позивачем обліковано недоїмку зі сплати ЄСВ у розмірі 10904,12 грн (а.с. 32).

Спірна податкова вимога від 12 серпня 2019 року №Ф-267505-45 винесена відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с. 8).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач у період з 02.09.2003 року отримував пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 260/03 від 07.10.2019 року (а.с. 11-а, 38).

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 вказаного Закону визначено, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 5 червня 2018 р. у справі №805/3787/14.

Також, 20 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, у справі № №805/2195/17-а, розглядав позов фізичної особи підприємця до управління Державної фіскальної служби в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача через невідшкодування йому помилково сплаченого ЄСВ. У рішенні суд зауважив, що, відповідно до ч. 4 ст. 4 закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування". Верховний Суд також наголосив, що звільнення фізичної особи підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе за наявності двох умов: по-перше, необхідно мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Отже, особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до статті 13 Закону №1788 «Про пенсійне забезпечення» (у тому числі позивач у справі) мають право на пільги щодо сплати за себе єдиного внеску згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №2464, оскільки ця норма не містить жодних обмежень та умов щодо набуття фізичною особою-підприємцем статусу пенсіонера за віком.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач підпадає під зазначену у ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» категорію осіб.

При цьому, добровільна участь особи, яка виявили бажання бути платниками єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідачем не надано договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідачем не доведено обставини щодо обов`язку сплати ЄСВ з боку позивача.

Також, суд зауважує, що відповідачем складено вимогу від 12 серпня 2019 року №Ф-267505-45 на виконання повноважень, у порядку і у спосіб, передбачений законом.

Проте, оцінюючи рішення за критеріями згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, варто зазначити, що оскаржувану вимогу прийнято нерозсудливо з огляду на наявне завчасне інформування (до прийняття вимоги) про помилковість наданого звіту, без урахування усіх обставин справи у контексті права позивача як на виправлення помилки так і на добровільну участь у системі загальнообов`язкового страхування, з огляду на статус пенсіонера і платника єдиного податку.

Відповідно пункту 6 Розділу VI Інструкції № 499 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується чи змінюється судом.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-267505-45 від 12 серпня 2019 року на суму 10904,12 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-267505-45 від 12 серпня 2019 року на суму 10904,12 грн., суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки, самі по собі дії, результатом яких стало прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення, не порушують прав позивача, а скасування спірного рішення є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір в розмірі 384,20 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись Законами України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, ст. ст. 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги задовольнити частково.

Скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-267505-45 від 12 серпня 2019 року на суму 10904, 12 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526 ) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

Рішення складене у повному обсязі 30 січня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч