Справа № 460/4484/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в ухваленні додаткового рішення
29 січня 2020 року м. Рівне №460/4484/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши в спрощеному провадженні без виклику сторін заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом
доУправління Служби безпеки України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік (сімдесят календарних днів), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31.07.2019.
Рішенням суду від 23.01.2020 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік (сімдесят календарних днів), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 31.07.2019. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік (сімдесят календарних днів), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 31.07.2019.

28.01.2019 ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення. В обґрунтування заяви зазначає, що виходячи з тексту резолютивної частини рішення від 23.01.2020 у справі № 460/4484/19 суд вирішив питання про право, однак не визначив спосіб його виконання. Також, згідно з матеріалами адміністративної справи №460/4484/19 - листа УСБУ в Рівненській області №14/5-67/12 від 12.12.2019 та відзиву УСБУ в Рівненській області на позов №14/363 від 15.01.2020 з додатками відповідач не погоджується добровільно виконати позовні вимоги, посилаючись, що підстави для виплати чинним законодавством України чітко не передбачені. Посилаючись на вищевикладене та не визначення способу виконання рішення суду відповідач зможе його не виконувати тривалий час, чим буде порушувати розумний строк захисту порушених прав. На підставі викладеного позивач просив задовольнити заяву.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною другою вказаної статті, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи (частин третя статті 252 КАС України).

Враховуючи, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 в адміністративній справі № 460/4484/19 прийнято в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, отже, заява щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення підлягає розгляду в цьому самому порядку без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглядаючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі, а також у тому ж судовому засіданні, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов`язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Таким чином, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Разом з тим, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 в адміністративній справі № 460/4484/19 на відповідача не було покладено обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд зазначає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що встановлення судового контролю щодо виконання судового рішення є правом суду і відноситься до процесуальних питань пов`язаних із виконанням судового рішення, а тому не є ані позовною вимогою, що не була вирішена судом, ані способом виконання судового рішення, ані стосується судових витрат.

Оскільки визначений статтею 252 КАС України перелік підстав для прийняття додаткового рішення є вичерпним і питання судового контролю ним не передбачений, то підстави для задоволення заяви відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №460/4484/19 - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Друзенко Н.В.