Справа № 640/12473/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД" до ГУ ДФС в місті Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД" звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС в місті Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у Києві про визнання незаконним та скасування рішення відповідача вих.№ 124182/10/26-15-55-05 від 14 грудня 2018 року; зобов`язання відповідача внести до інформаційних баз даних ДФС України податкову інформацію з поданої у письмовій формі податкової декларації ТОВ «НІКЕЯ-ЛТД» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць листопад 2018 року з додатками 2, 3, 4, 5 та доповнень до неї.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 липня 2019 року позов залишено без руху у зв`язку з недоданням до нього доказів сплати судового збору в належному розмірі (оскільки, на думку суду, позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, тоді як судовий збір сплачено лише за одну) та надано Товариству десятиденний з моменту отримання копії ухвали строк для усунення її недоліку.

27 серпня 2019 року позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «НІКЕЯ-ЛТД».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року позовну заяву разом з доданими до неї документами на підставі п.1 ч.4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернуто особі, що її подала, в зв`язку з неусуненням останньою у встановлений судом строк її недоліку.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт послався на помилковість висновку судів про заявлення ним в позовній заяві двох окремих позовних вимог немайнового характеру, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором, враховуючи, що вимога про зобов`язання відповідача вчинити певні дії спрямована лише на реалізацію захисту права позивача, порушення якого встановлюється при вирішенні першої вимоги (про визнання протиправним й скасування рішення).

В судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд за відсутності представника відповідача у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч.4 статті 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд перевіряє позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених КАС України, та у випадку недодержання позивачем таких вимог при подачі заяви суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає спосіб усунення недоліків позовної заяви, і у випадку неусунення її недоліків позовна заява повертається позивачеві.

Так, вимоги до позовної заяви було встановлено статтею 160, 161 КАС України, згідно ч.3 якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом п.1 ч.4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, згідно із ч.2 статті 4 якого за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч.3 статті 6 вказаного Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання його прийняти рішення чи вчинити дії за своєю суттю є способом захисту права особи, спрямованим на припинення його порушення, яке має бути встановлене при розгляді передуючої вимоги як передумови для його застосування, а отже сплата судового збору повинна здійснюватись як за одну вимогу немайнового характеру.

При цьому, спосіб захисту має враховувати суть допущеного суб`єктом владних повноважень правопорушення та забезпечувати повне відновлення спричиненого внаслідок такого правопорушення права особи - позивача у справі.

Як вже вказувалось в цій постанові, звертаючись до суду з позовом у даній справі, Товариство просило визнати незаконним та скасувати рішення відповідача вих.№ 124182/10/26-15-55-05 від 14 грудня 2018 року та зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в місті Києві внести до інформаційних баз даних ДФС України податкову інформацію з поданої у письмовій формі податкової декларації ТОВ "НІКЕЯ-ЛТД" з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць листопад 2018 року з додатками 2, 3, 4, 5 та доповнень до неї, а отже сплаті підлягав судовий збір в сумі 1921,00 грн. як за одну вимогу немайнового характеру.

Наведене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 14 червня 2018 року по справі №810/827/17.

Проте, суд першої інстанції, прийшовши до помилкового висновку про необхідність сплати Товариством судового збору за дві позовних вимоги немайнового характеру, безпідставно залишив подану ним позовну заяву без руху та в подальшому - повернув особі, що її подала, в зв`язку з невчиненням нею у встановлений судом строк дій по його сплаті.

Апелянт також стверджує, що 22 серпня 2019 року він надсилав заяву, в якій, зокрема, просив роз`яснити ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 про залишення позовної заяви без руху. Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів отримання судом такої заяви позивача, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам скаржника в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не розгляду такої заяви.

З огляду на наведе, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2020 року.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку