Справа № 640/20369/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

13 червня 2019 року №640/20369/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г. при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі: представника позивача - Пролигіна В.А., представника відповідача (Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Дубницької Ю.М., представника відповідача (Державної архітектурно-будівельної інспекції України) - Ткаленко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомКиївського виробничо-аграрного підприємства "Агротехнік"
доДепартаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправним та скасування Наказу №196 від 16.07.2018 року, зобов`язання вчинити дії, -
На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 червня 2019 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Київське виробничо-аграрне підприємство "Агротехнік" (02125, м. Київ, проспект Визволителів, буд. 5, ) з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 4В, ) (надалі - відповідач-1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) (надалі - відповідач-2), в якому (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №196 від 16.07.2018 "Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації";

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вчинити дії щодо поновлення реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція складських приміщень по вул . Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва" від 17.01.2014 № КВ 54 та про готовність об`єкта до експлуатації "Реконструкція складських приміщень по вул . Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва" від 30.06.2015 № КВ 97 шляхом внесення запису про реєстрацію декларацій до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів;

- стягнути на користь Київського виробничо-аграрного підприємства "Агротехнік"() втрати на професійну правничу допомогу в сумі 22 000, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що підставами для скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації можуть бути встановлені відповідним органом порушення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Разом з тим, відповідач-1 взагалі не проводив перевірку дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, тобто не виявляв будь-яких порушень з боку позивача. Жодні відомості стосовно того, які конкретно норми законодавства порушені позивачем, в спірному Наказі не вказано. Таким чином, спірний Наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а реєстрація декларацій позивача про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації повинна бути поновлена.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду у підготовчому провадженні.

Відповідач в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Держархбудінспекція своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю не порушувала права, свободи чи інтереси позивача, а вимога щодо внесення записів до реєстру спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на даний час не були порушені, а отже вимоги до Держархбудінспекції є безпідставними та передчасними.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації вичерпує свою дію моментом державної реєстрації права власності на новостворене нерухоме майно, а отже відповідач-2 після реєстрації права власності на нерухоме майно не мав права виключати запис щодо реєстрації зазначених декларацій з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Відповідачем в особі Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) також було надано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва, однак, під час виїзду посадової особи відповідача на об`єкт будівництва позивача, з метою проведення перевірки, уповноважених осіб суб`єктів містобудування не було, що унеможливило проведення перевірки. Разом з тим, як стало відомо з листа Київської місцевої прокуратури №2 від 04.05.2018 №52-10147-17, замовником будівництва - Київським виробничо-аграрним підприємством "Агротехнік" наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.01.2014 року №КВ 54; деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації від 04.03.2014 №КВ 47, від 30.06.2015 року №КВ 97 у частині зазначення осіб, які здійснюють авторський та технічний нагляд, генерального підрядника та розроблення проектної документації. Так, скасування декларації про початок будівельних робіт може бути наслідком самостійного виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації).

Відповідач в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України надав суду відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому зазначив, що необхідність виконання робіт на захист прав позивача його представником, виникла безпосередньо у зв`язку з рішенням відповідача-1, при цьому, дії відповідача-1 не несуть самостійного характеру, а є завершенням реалізації рішення відповідача-1, відтак, витрати позивача по сплаті витрат на професійну правничу допомогу, підлягають відшкодуванню за рахунок того відповідача, як внаслідок неправомірних дій або бездіяльності якого виник спір.

Позивач надав суду відповідь на відзив Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому зазначив, що з твердженнями відповідача-2 стосовно відшкодування витрат на правничу допомогу погоджується та вважає, що суд при розгляді позовних вимог має стягнути витрати на правову допомогу в повному обсязі або в більшій їх частині (на розсуд суду) з відповідача-1.

В судовому засіданні 13 червня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні 13 червня 2019 року проти позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 13 червня 2019 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

17.01.2014 Київським виробничо-аграрним підприємством "Агротехнік" було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція складських приміщень по просп. Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва» №КВ 54.

30.06.2015 Київським виробничо-аграрним підприємством "Агротехнік" було зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція складських приміщень по просп. Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва» №КВ 97.

16.07.2018 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було винесено Наказ №196 від 16.07.2018 року «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації», яким скасовано зазначені вище декларації позивача про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція складських приміщень по просп. Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва» від 17.01.2014 року №КВ 54 та про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція складських приміщень по просп. Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва» від 30.06.2015 №КВ 97.

Також, спірний наказ було направлено до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення записів щодо реєстрації зазначення декларацій з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Київське виробничо-аграрне підприємство "Агротехнік" вважаючи спірне рішення відповідача-1 щодо скасування реєстрації декларацій позивача протиправним, а реєстрацію декларацій такою, що має бути поновлена, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі також - Закон №3038-VI).

Відповідно до положень частини першої статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі також - Порядок №553), Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 7 Порядку № 553).

Як регламентовано пунктами 16-18 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Виключні підстави для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт визначено у статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, згідно з частиною другою статті 391 Закону №3038-VI, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Суд наголошує, що процес виявлення органами державного архітектурно-будівельного контролю фактів подання недостовірних даних в деклараціях є формою державного архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний Наказ від 16.07.2018 №196 був прийнятий на підставі листа Київської місцевої прокуратури №2 від 05.05.2018 №073/3466, яким відповідвачу-1 було надано:

- протокол допиту архітектора ОСОБА_1 згідно якого встановлено, що архітектор ОСОБА_1 не розробляла проектну документація на об`єкт «Реконструкція складських приміщень на просп. Визволителів , 5 у Дніпровському районі м. Києва», з наказом ТОВ «АБФ «Наш Дім» № 180732 від 02.12.2013 року «Про призначення відповідального за авторський нагляд» не ознайомлювалась;

- протокол допиту інженера технічного нагляду ОСОБА_2 , згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 не здійснювала технічний нагляд на об`єкті «Реконструкція складських приміщень на просп. Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва », з наказом Київського виробничо-аграрного підприємства «АГРОТЕХНІК» №00398 від 12.12.2013 року не ознайомлювалась;

- лист ТОВ «Київ-Інстал» від 07.09.2017 року №07/09/17-1 згідно якого встановлено, що ТОВ «Київ-Інстал» будівельні роботи на просп. Визволителів, 5 не виконувало, договорів на виконання робіт з Київським виробничо-аграрним підприємством «АГРОТЕХНІК» не укладало.

При цьому, в листі Київської місцевої прокуратури №2 від 05.05.2018 №073/3466 зазначено прохання про проведення до 18.05.2018 позапланової перевірки, з метою складання відповідного акту та скасування декларацій позивача про готовність об`єкта до експлуатації.

Так, суд звертає увагу, що сам лише лист Київської місцевої прокуратури №2 від 05.05.2018 №073/3466 не є підставою для прийняття оскаржуваного наказу, а міг бути підставою лише для проведення перевірки, за результатами якої необхідно було скласти акт та вчинити наступні послідуючі дії, визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553.

Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем-1 було проведено відповідну перевірку позивача щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті «Реконструкція складських приміщень на просп. Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва».

Відповідача-1 у відзиві на позовну заяву зазначено, що з метою здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, Департамент листом від 06.07.2018 №073-6225 запросив уповноважених осіб Київського ВАП «Агротехнік», ТОВ «Київ-Інстал», ТОВ «Архітектурно-будівельна фірма «Наш Дім» до Департаменту з необхідними для проведення перевірки документами, однак зазначені уповноважені особи суб`єктів містобудування у зазначений час до Департаменту не з`явились, документів, необхідних для проведення перевірки не надали.

Однак, суд відхиляє зазначені посилання відповідача-1, позаяк наведені обставини не є підставою для прийняття оскаржуваного Наказу без проведення перевірки, ненадання суб`єктами містобудування певних документів чи їх неявка до Департаменту, не звільняє останнього від обов`язку щодо проведення відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю, при цьому, суд наголошує, що матеріали справи взагалі не містять доказів надсилання листа від 06.07.2018 №073-6225 на адресу Київського виробничо-аграрного підприємства "Агротехнік".

Так, абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Так, суд звертає увагу, що доказів на підтвердження направлення листа від 06.07.2018 №073-6225 із відмітками поштової установи, а також розрахункового документу відповідачем суду не надано.

Разом з тим, що стосується проведеної відповідачем-1 перевірки реконструкції складських приміщень по просп. Визволителів 5 у Дніпровському районі м. Києва, результати якої оформлені актом перевірки від 30.01.2019 року, то така перевірки була проведена Департаментом вже після видання оскаржуваного наказу, та після звернення позивача до суду з даним позовом (04.12.2018 року).

Суд також вважає за необхідне наголосити на позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.10.2018 року по справі № 465/1461/16-а.

Так, колегія суддів в складі Верхового Суду дійшла висновку, про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Водночас, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що право власності на будівлі за адресою: м. Київ, просп. Визволителів 5, було зареєстровано за позивачем ще 06.06.2016 року, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.02.2019 №156979426.

Тобто право власності на нерухоме майно за адресою: м. Київ, просп. Визволителів 5 оформлене до видачі спірного Наказу, який до того ж був прийнятий відповідачем взагалі без проведення заходів державного нагляду.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про безпідставність прийняття відповідачем-1 оскаржуваного наказу від 16.07.2018 №196 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації» та необхідність його скасування.

Водночас, як вбачається з оскаржуваного Наказу, останній був направлений до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення записів щодо реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Як зазначено відповідачем-2 у відзиві на позовну заяву, внесення даних до Реєстру здійснюється Держархбудінспекцією, зокрема, у випадку отримання від Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), як органу державного архітектурно-будівельного контролю, відповідних даних.

Суд звертає увагу на те, що спосіб захисту порушеного права має бути ефективним з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги зобов`язального характеру, спрямовані до Державної архітектурно-будівельної інспекції України також підлягають задоволенню.

В силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Що стосується клопотання позивача про відшкодування витрат на правову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Тобто, на підтвердження обставин щодо надання правової допомоги суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

На підтвердження витрат правничої допомоги, наданої Адвокатським об`єднанням «Колегія», до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 16 листопада 2018 року №1608/01, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Колегія», ордер серії КС №319436, додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2018 року №1608/1, детальний опис робіт, виконаних адвокатом та тих, що мають бути виконані за договором про надання правової допомоги від 16.11.2018 року №1608/1 та Додатком 31 до договору, платіжне доручення від 19.11.2018 року №68 на суму 22 000, 00 грн., призначення платежу «оплата за надання правової допомоги зг. Договору №1608/01 від 16.11.2018 року, без ПДВ».

Оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача стосовно стягнення витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн.

При цьому, суд вважає, що такі витрати необхідно стягнути з Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки саме дії відповідача-1, які полягають у видачі спірного Наказу від 16.07.2018 року №196 призвели до порушення прав та законних інтересів позивача.

Згідно з положеннями статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Київського виробничо-аграрного підприємства "Агротехнік" (02125, м. Київ, проспект Визволителів, буд. 5, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №196 від 16.07.2018 "Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації".

3. Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) вчинити дії щодо поновлення реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція складських приміщень по вул. Визволителів, 5 у Дніпровському районі м. Києва" від 17.01.2014 № КВ 54 та про готовність об`єкта до експлуатації "Реконструкція складських приміщень по вул . Визволителів, 5 у Дніпровському районі м . Києва" від 30.06.2015 № КВ 97 шляхом внесення запису про реєстрацію декларацій до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів;

4. Стягнути на користь Київського виробничо-аграрного підприємства "Агротехнік" (02125, м. Київ, проспект Визволителів, буд. 5, ) витрати на правову допомогу у розмірі 22 000,00 грн. (двадцять дві тисячі гривень), яка була йому надана відповідно до умов Договору про надання правової допомоги від 16 листопада 2018 року №1608/01, що підтверджується платіжним дорученням від 19.11.2018 року №68 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 4В, ).

3. Стягнути на користь Київського виробничо-аграрного підприємства "Агротехнік" (02125, м. Київ, проспект Визволителів, буд. 5, ) судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельному контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 4В, ) та 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01 липня 2019 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа