Справа № П/320/560/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2020 року м. Київ № П/320/560/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Киїівській області Загвоздкіної Марини Сергіївни та Регіонального сервісного центру МВС Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Киїівській області Загвоздкіної Марини Сергіївни та Регіонального сервісного центру МВС Київської області та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Загвоздкіної Марини Сергіївни, яка полягає у неприйнятті в межах виконавчого провадження ВП № 42882116 з виконання виконавчого листа № 2/357/219/13 від 21.03.2014, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, постанови про зняття з розшуку транспортних засобів, належних ОСОБА_2 , а саме: автомобілю марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, випуску 2011 року, тип пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіпу РТ, 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

зобов`язати головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Загвоздкіну Марину Сергіївну прийняти в межах виконавчого провадження ВП № 42882116 з виконання виконавчого листа № 2/357/219/13 від 21.03.2014, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, постанову про зняття з розшуку транспортних засобів, належних ОСОБА_2 , а саме: автомобілю марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, випуску 2011 року, тип пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіпу РТ, 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та направити постанову про зняття з розшуку зазначених транспортних засобів Регіональному сервісному центру МВС в Київській області;

зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Київській області здійснити перереєстрацію транспортних засобів, належних ОСОБА_2 , а саме: автомобілю марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, випуску 2011 року, тип пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіпу РТ, 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , на ОСОБА_3 (1/2 частка зазначених транспортних засобів), ОСОБА_4 (1/4 частка зазначених транспортних засобів), ОСОБА_5 (1/4 частка зазначених транспортних засобів) на підставі постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття з розшуку зазначених транспортних засобів, наданої в паперовому вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 КАС України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 та 169 КАС України.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з повної заяви законний представник позивача, у листопаді та у грудні 2019 року звертався до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби із адвокатськими запитами та вимогою щодо вжяття заходів за наслідками закінчення виконавчого провадження та просив прийняти постанову про зняття розшуку з транспортного засобу, дана вимога залишена без задоволення, однак до суду щодо визнання протиправної бездіяльності та зобов"язання вчинити певні дії позивач звернулась лише наприкінці січня 2020 року.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У позовній заяві або в її матеріалах відсутнє обгрунтоване клопотання щодо поновлення десятиденного строку звернення до адміністративного суду

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку до дати звернення з позовною заявою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернутись до суду.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження рішення, дії чи бездіяльності у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Окрему увагу необхідно акцентувати на тому, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 473/653/17 (ЄДРСРУ № 74991952).

На думку суду, відсутність пояснень з приводу пропуску строку звернення до суду та відсутність обгрунтованого клопотання дає підстави для залишення даного позову без руху.

Крім того, суд звертає увагу позивача на ч. 2 ст. 123 КАС України, якою визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також суд звертає увагу на ч. 1 ст. 42 КАС України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною 2 ст. 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам) (ч. 3 ст. 43 КАС України).

У позовній заяві в якості одного з відповідачів вказано Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Киїівській області Загвоздкіну Марину Сергіївну.

Однак, відповідно до норм ст. 287 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Тобто, у цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби, а не державні виконавці, які є працівниками таких органів, у зв`язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних територіальних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно уточнити склад учасників справи, з урахуванням вказаних судом зауважень.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У пункті першому та другому прохальної частини позовної заяви позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність та зобов"язання вчинити певні дії Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Киїівській області Загвоздкіної Марини Сергіївни.

Проте, як зазначено вище, відповідачем у зазначеній справі може бути лише відповідний орган державної виконавчої служби, а саме Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Киїівській області.

Зокрема, у зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно уточнити пункт перший та другий прохальної частини позовної заяви, з урахуванням вказаних судом зауважень.

Відтак, зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 160 КАС України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подачі до суду обгрунтованого клопотання щодо поважності пропуску строку звернення до суду, а також подати уточнену позовну заяву (три примірники), в якій позивачу необхідно уточнити склад учасників у справі та пункт перший та другий прохальної частини позовної заяви, з урахуванням вказаних судом зауважень.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Киїівській області Загвоздкіної Марини Сергіївни та Регіонального сервісного центру МВС Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подачі до суду обгрунтованого клопотання щодо поважності пропуску строку звернення до суду, а також подати уточнену позовну заяву (три примірники), в якій позивачу необхідно уточнити склад учасників у справі та пункт перший та другий прохальної частини позовної заяви, з урахуванням вказаних судом зауважень.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Головенко О.Д.