Справа № 273/551/16-а
Суддя: Васильчук О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/551/16-а
Провадження № 8-а/273/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: судді Васильчук О. В. , при секретарі судових засідань Філоненко О.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами спрощеного позовного провадження справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 07.06.2016 року у адміністративній справі № 273/551/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії по перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

27.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 07.06.2016 року за нововиявленими обставинами та просив переглянути постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2016 року, за наслідками якого скасувати і винести нове рішення, яким визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області в перерахунку йому пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-Х11 (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-111) на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 15 лютого 2016 року №18/89, та зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести щодо нього перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року за нормами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789- XII (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-111 на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 15 лютого 20016 року №1889 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити на його користь різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою його пенсії за вислугою років з 01.01.2016 року. Просив стягнути сплачений ним судовий збір при подачі позову 27.04.2016 року в розмірі 561 грн. 20 коп. та при подачі заяви у розмірі 561 грн. 20 коп. з Новоград-Волинського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області.

Обгрунтовуючи свою заяву, вказав, що 27 квітня 2016 року він звернувся до Баранівського районного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії ( на той час ) Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирській області щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії у розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки №18/89 від 15.02.2016 року, виданої прокуратурою Житомирської області у зв`язку із змінами розміру заробітної плати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", без обмеження її максимального розміру та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року, а також стягнути судові витрати з відповідача.

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2016 року йому в задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду ( надалі - Апеляційний суд) від 26 липня 2016 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова Баранівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2016 року без змін.

Залишаючи рішення районного суду без зміни та обґрунтовуючи відмову у задоволенні його позовних вимог Апеляційний суд у своїй ухвалі зазначив, що Законом України від 28.12.2014 № 76-УІІІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України " Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято. З огляду на вищенаведене, Апеляційний суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому постанову суду першої інстанції залишив без зміни.

Датою відкриття нововиявлених обставин, якими обґрунтовує свою заява про перегляд судового рішення ОСОБА_1 , зазначає 26 квітня 2019 року дата оприлюднення постанови Верховного Суду України по справі № 826/8546/18, де визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка полягає в неприйнятті відповідного порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 31.05.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням учасників справи, та зупинено провадження до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі про визнання протиправними дій про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії по перерахунку пенсії Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду ( а.с. 39 40 ).

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 02.01.2020 року провадження по справі було поновлено, розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, надано відповідачу строк для подання відзиву, роз`яснено наслідки його неподання, справу призначено до розгляду (а.с. 44-45).

Учасники справи в судове засідання не явилися, будучи належним чином повідомлені.

Заявник подав до суду клопотання в яких просив перейти від розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи в загальному позовному провадженні та прийняти його заяву про зміну підстав позову з нововиявлених обставин на виключні обставини.

В задоволенні даних клопотань суд відмовляє, виходячи із слідуючих правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 368 КАС України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в суді першої інстанції розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, дана норма є імперативною і не допускає ніяких відхилень від зазначеного.

В ч.2 ст.361 КАС України зазначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, які під час розгляду заявник може змінювати. Зміна підстав позову з нововиявлених обставин на виключні обставини і перегляд постанови суду від 07.06.2016 року за виключними обставинами задоволенню не підлягають, оскільки перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами це два окремих виключних провадження і перехід під час розгляду одного провадження до іншого не є підставою для зміни позову.

Надаючи правову оцінку доводам заявника, суд враховує наступне.

Частиною 1статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 2статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, нововиявленими слід вважати обставини, які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на час прийняття рішення суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Суд зазначає, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів, тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні суду за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Аналогічний підхід до визначення підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладений в Узагальненні судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року № 7).

Суд наголошує, що звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду, заявником не зазначено жодної нововиявленої обставини в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п. 52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Відповідно до частини 4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Положеннями частини 1, 2 ст.369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 361, 368, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2016 року у справі №273/551/16-а - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Васильчук