Справа № 399/790/18
Суддя: Шуліка О. О.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 399/790/18
провадження № 2-а/399/3/20
Рішення

Іменем України

23 січня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Шуліки О.О., за участю: секретаря судового засідання - Бобрик І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.. Онуфріївка Кіровоградської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 , інтереси якого представляє - адвокат Шевченко Станіслав Миколайович, до суб`єкту владних повноважень начальника СРПП № 2 Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області Скорик М.М., третя особа Олександрійський ВП ГУНП у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення стягнення у вигляді штрафу -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою від 21 січня 2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 6, 126 ч. 1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн., а саме, що він керував автомобілем, який не зареєстрований у Державтоінспекції у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту митного оформлення, а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 30.1, п.2.1 г, 2.4 аПравил дорожнього руху. Вважає дії відповідача неправомірними, та просив скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіроовградської області від 6.11.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіроовградської області від 23.01.2020 року поновлено пропущений процесуальний строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

24.12.2019 року на адресу суду відповідачем направлено відзив на адміністративний позов, який він мотивує тим, що 22.07.2018 року він в складі патруля ніс службу по вул. Сухомлинського в смт. Павлиш поблизу магазину ПП «Момот. Патрульний автомобіль стояв із проблисковим маяком синього кольору. В цей час по вул. Сухомлинського по автодорозі М22 Олександрія - Полтава яка є дорогою республіканського значення до вищевказаного магазину на мопеді «Хонда» без відповідної реєстрації під`їхав громадянин ОСОБА_1 , який керував ним особисто будь - кого іншого разом з ним на даному транспортному засобі не було. Він зупинився біля вищезгаданого магазину. З метою профілактичної роботи та недопущення в подальшому ПДР ОСОБА_1 він підійшов до нього та роз`яснив вимоги правил дорожнього руху, а конкретно п.2.1а, п.2.3в, п2.9в, а також відповідальність ст 121 ч.5 ч.6 та ст. 126 ч.2 КУпАП. Також з метою дотримання ПДР він порекомендував ОСОБА_1 здійснити буксирування його транспортного засобу в пішому порядку. Але його вимоги позивачем було проігноровано в грубій формі. В подальшому він знаходився на зазначеному місці нікуди не від`їжджаючи, а позивач вийшовши з магазину поїхав без документів по автодорозі М22 «Олександрія - Полтава». Після чого ним зупинено водія ОСОБА_1 та повторно роз`яснено ПДР та здійснено розгляд вчиненого адміністративного правопорушення. Під час розгляду адміністративного правопорушення права ОСОБА_1 ним не були порушені. Крім того, зауважує, що свідків не було який зазначений в позові, як під час керування ОСОБА_1 мопедом так і під час розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. - адвокат Шевченко С.М.

Відповідач начальника СРПП №2 Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУ НП у Кіровоградській області Скорик М.М. до судового засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа Олександрійськоий відділ поліції ГУ НП у Кіровоградській області до судового засідання свого представника не направили хоча про час та місце розгляд справи повідомлялися належним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що вони з ОСОБА_1 під`їхали на мопеді до магазину, він пішов до магазину, а ОСОБА_1 залишився чекати його біля магазину. Коли він вийшов з магазину ОСОБА_1 йому розповів, що до нього зверталися працівники поліції.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 22.07.2018 року начальника СРПП №2 Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУ НП у Кіровоградській області Скорик М.М. винесено постанову серії НК №261457 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Із цією постановою позивач не згоден, оскільки реєструвати електроскутер, потужністю 2 кВт в установленому порядку, як механічний транспортний засіб (мопед), а також отримувати посвідчення водія, відповідної категорії А1 для керування цим електроскутером, в даному випадку, законом не передбачено.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, 22.07.2018 року о 15 год. 00 хв. в смт.Павлиш по вул. Сухомлинського водій електроскутера - ОСОБА_1 керував без посвідчення водія - категорії А1, ПДР України

Згідно з вимогами ч. 2 ст.126КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах ,де розмежовано значення кожного із них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином Правилами дорожньогоруху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «Транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотньому випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний суд у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Як вбачається із копії вказаної постанови, ОСОБА_1 керував електроскутером «Хонда», відповідно до технічного паспорту мопеда який позивач надав в судовому засіданні встановлено по експлуатації електроскутера, електроскутер має об`єм двигуна 49 см.куб.

Таким чином, у відповідності до визначень закріплених у ПДР України електроскутер «Хонда» потужністю 2 кВт не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1 а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер «Хонда» не являється.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, працівником поліції не в повній мірі дотримано вимог закону, а саме ст. ст. 245, 251, 280КУпАП не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи.

Крім того, 22.07.2018 року постановою НК №261458 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за ч.6 ст. 121 КУпАП. Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення позивач 22.07.2018 року о 15.10 год. в с.Павлиш, керував мопедом «Хонда» , який був не зареєстрований в установленому законом порядку.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суд вважає, що оскаржувані постанови прийняті з порушенням порядку, передбаченого Законами України « Про Поліцію», «; Про дорожній рух», ПДР України, КУпАП, наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч.6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9 (в) ПДР України Водієві забороняється; керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; в (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень, однак відповідачем не враховано дану статтю та накладено стягнення за два правопорушення окремо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 96 КАС України визначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України зазначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електроні документи (тестові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео, та звукозаписи тощо).

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених завдань:- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; - регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережу.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-УІП статтю 258 було доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до пункту 4 наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Частина 5 статті 258 КУпАП визначає, що у разі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України- "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Жодних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення суду не надано , в постанові про їх наявність не зазначено, а відповідно дії відповідача щодо притягнення особи до відповідальності є неправомірними, а постанова протиправна і підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 126 КУпАП, та справа про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП на підставі положень п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП та п. 3 ч. 3 ст.286КАС України підлягає закриттю.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 72, 74, 77, 132, 134, 139, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 36, 121,126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платників податків НОМЕР_1 ), інтереси якого представляє - адвокат Шевченко Станіслав Миколайович( адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ), до суб`єкту владних повноважень начальника СРПП № 2 Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області Скорик М.М. (юридична адреса: Кіровоградська область, Онуфріївський район, сел.. Онуфріївка, вул.. Графа Толстого, буд.92) третя особа Олександрійський ВП ГУНП у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення стягнення у вигляді штрафу - задовольнити.

Постанову начальника СРПП № 2 Онуфріївскього відділення поліції від 22.07.2018 року серії НК № 261457 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 22.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанову начальника СРПП № 2 Онуфріївскього відділення поліції від 22.07.2018 року серії НК № 261458 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 22.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2020 року.

Суддя О.О. Шуліка