Справа № 380/897/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/897/20
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

31 січня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич Олександр Михайлович, перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Залізничного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на неправомірні дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Залізничного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про «скасування постанов державного виконавця від 13.12.2019 року про накладення штрафів на боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як незаконних та протиправних».

Вивчивши скаргу, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

У даному ж випадку, суддя зауважує, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до адміністративного суду із скаргою, а не з позовною заявою, що є суттєвим недоліком.

Тобто, таким чином, суддею встановлено, що скаржниками не дотримано самої форми викладу позовної заяви, що, як наслідок, підлягає виправленню.

При цьому, суддя роз`яснює, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто особа, яка звертається до суду викладає обставини, за яких, на її думку, було порушено її права, свободи чи інтереси, з посиланням на докази, про які їй відомі і які можуть бути використані судом; за бажанням - дає свою правову оцінку цим обставинам, із посиланням на нормативно-правові акти; а потім - після слова «прошу» - конкретно формулює позовні вимоги з урахуванням частини п`ятої ст.160 та ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 необхідно надати суду належним чином оформлену позовну заяву (та примірники для усіх учасників справи) із врахуванням вищевказаних норм законодавства й з урахуванням наступного.

У відповідності до ч.1 ст.46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Із вступної частини скарги вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якості «заінтересованої особи» вказано Залізничний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

У той же час, суддя звертає увагу скаржників, що за правилами ч.1 ст.46 КАС України сторонами у справі є «позивач» та «відповідач», а не «заявник/боржник» чи «скаржник» і «заінтересована особа».

У зв`язку із цим, суддя пропонує скаржникам визначити належний склад та статус сторін у справі.

Згідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як встановлено суддею, скаржниками у скарзі не зазначено власні ідентифікаційні номери, ідентифікаційний код відповідача та не вказано про відсутність відомостей щодо коду ЄДРПОУ відповідача; також не зазначено адреси електронної пошти сторін та не надано відомостей щодо їх відсутності.

Згідно п.п.5, 8 ч.1 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У контексті наведених норм вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не надано усіх належних доказів на підтвердження обставин, що викладені у скарзі, а також не зазначено причин неможливості їх надання разом із скаргою.

Згідно з частиною п`ятою статті 94 КАС України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У відповідності до п.5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року №55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа. Одночасно підпис відповідальної особи на документі має бути засвідчений відбитком печатки організації (п.5.26 цього Національного стандарту України).

На виконання вимог ч.5 ст.94 КАС України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід завірити належним чином усі письмові докази, що долучені до скарги (ті, які є фотокопіями).

Згідно з положеннями п.11 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, письмового підтвердження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав до матеріалів позовної заяви - не надано, скарга/позовна заява таких застережень не містить.

Приписами ч.3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, необхідним є роз`яснити, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної особи чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішення про визнання грошових зобов`язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішень відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

У даному випадку, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 оскаржуються постанови старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 13.12.2019 року у ВП №35071911 з примусового виконання виконавчого листа №2-2011/2008, виданого 10.07.2009 року Залізничним районним судом м.Львова, згідно яких на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 накладено штраф по 3400,00 грн. (на кожного із перелічених), а тому з урахуванням наведеного, заявлені позовні вимоги є вимогами майнового характеру.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У свою чергу, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року 2102,00 грн.

Отже, загальна сума позову складає 840,80 грн.

Водночас, скаржниками до скарги/позовної заяви не додано належного документа про сплату судового збору за звернення до суду за захистом порушених прав і законних інтересів.

Відсутність відповідних документів про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання скаржниками вимог КАС України при зверненні до суду.

Таким чином, за подання до суду даного позову (скарги) майнового характеру, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 необхідно сплатити судовий збір окремими платіжними документами, у розмірах і в порядку, що передбачені ч.2 ст.4, ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» та у кореспонденції із положеннями ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Залізничному районі м.Львів/Залізничний/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007594; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA4013003; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу: «судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа). Крім того, слід зауважити, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Львівського окружного адміністративного суду є загальнодоступною та оприлюднена на офіційних веб-сайтах Львівського окружного адміністративного суду і «Судова влада України».

Згідно з ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В силу ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з матеріалів скарги, спірні постанови про накладення штрафу на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 винесені 13.12.2019 року, однак до Львівського окружного адміністративного суду із цим позовом скаржники звернулися (здали на пошту для скерування в суд, що підтверджується копією конверта та відомостями сервісу відстеження поштових відправлень Укрпошти) 23.01.2020 року, тобто із пропуском встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України десятиденного строку звернення до адміністративного суду.

Заяв про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску скаржниками до матеріалів позовної заяви не додано.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, скаржникам/позивачам слід надати суду заяви щодо поновлення строку звернення до суду із належним обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та надати суду підтверджуючі відповідні обставини докази.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вищенаведене унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить залишити без руху та встановити останнім строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Залишити без руху скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Залізничного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на неправомірні дії державного виконавця.

Надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 термін для усунення недоліків скарги, вказаних у мотивувальній частині ухвали п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачам/скаржникам.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали скарга підлягає поверненню особам, які подали скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Сасевич О.М.