Справа № 320/4633/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2020 року № 320/4633/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Київські області щодо відмови у перерахунку та виплати перерахованої пенсії за минулий період, на підставі довідки від 06.06.2019 №1-24.2/3088/19 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, починаючи з 18.07.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 18.07.2018 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 70% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, яка становить 21 141 грн. 10 коп., на підставі Довідки від 06.06.2019 №1-24.2.2/3088/19 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборгованість, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією з 18.07.2018 з Головного управління Пенсійного фонду України в Київські й області згідно проведеного перерахунку на користь ОСОБА_1 ;

- встановити для Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області строк для надання суду звіту про виконання судового рішення один місяць з дня набрання законної сили судовим рішенням;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 18.07.2018 він, як пенсіонер Збройних Сил України, має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення особам, що проходили військову службу та були відряджені до Украероруху, пов`язаних з прийняттям наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13 липня 2018 № 412. Разом з тим, відповідачем безпідставно відмовлено у перерахунку пенсійних виплат та не враховано, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

4 жовтня 2019 року представник відповідача через службу діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні. Стверджував, що довідка видана Державним підприємством обслуговування повітряного руху України № 1-24.2.2/3088/19 від 06.06.2019 є внутрішнім нормативно-правовим актом та не може бути правовою підставою для здійснення позивачу перерахунку пенсійних виплат. Зазначена довідка не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки грошове забезпечення враховується у розмірі встановленому за аналогічними або відповідними посадами в органі, з якого був відряджений позивач (Міністерство оборони України). Підвищення пенсії позивачу, який отримує пенсію за Законом № 2262, як військовослужбовець, на підставі підвищення грошового забезпечення для цивільних працівників є невмотивованим. Крім того, ч. 5 ст. 43 Закону № 2262 встановлено максимальний розмір пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Правова норма, якою передбачено обмеження максимального розміру пенсій має застосовуватись не тільки для призначених пенсій, а й щодо перерахованих.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є підполковником у відставці, під час проходження військової служби в Збройних Силах України на виконання наказу Міністра оборони України від 19.10.1999 № 600 був відряджений із залишенням на військовій службі до Державного підприємства обслуговування повітряного руху (далі «Украерорух»).

Наказом Міністерства оборони України від 20 грудня 2014 року № 831 підполковника ОСОБА_1 , заступника керівника польотів районного диспетчерського центру регіонального структурного підрозділу «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України звільнено на підставі ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас за п. «б» (за станом здоров`я).

23 грудня 2014 року наказом директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 656/о позивач звільнений із займаної посади 24 грудня 2014 року. Направлений для зарахування на військовий облік до Бориспільсько-Баришівського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області.

На день звільнення з військової служби вислуга років позивача у Збройних Силах України становила: календарна 29 років 04 місяців, пільгова 31 років 02 місяців.

З 24 грудня 2014 року позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.

Відповідно до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 №412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху», з 18 липня 2018 року змінено розмір грошового забезпечення для відряджених військовослужбовців.

Так, згідно довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 № 1-24.2.2/3088/19 виданої 6 червня 2019 року Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними у період з 18 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року за прирівняною посадою: заступник керівника польотів районного диспетчерського центру РСП становив: посадовий оклад (ПО) 17 555,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням (ОВЗ) підполковник 1 410,00 грн., надбавка за вислугу років у розмірі 50 відсотків (від ПО+ОВЗ) 9 482,50 грн., надбавка за роботу з відомостями, які становлять державну таємницю у розмірі 10 відсотків від ПО 1 755,50 грн. Всього 30 203,00 грн.

У подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому пенсії за минулий період, на підставі даних про розмір грошового забезпечення за період з 18.07.2018 по 31.12.2018, зазначених у довідці Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 06.06.2019 № 1-24.2.2/3088/19.

За результатами розгляду вказаної вище заяви листом від 20.06.2019 № 1255/ФОІ відповідачем повідомлено ОСОБА_1 про те, що наказ Украероруху про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху є відомчим документом, відповідно не є нормативно-правовим актом, тому даний документ не може бути застосований органами пенсійного фонду України і не може бути правовою підставою для перерахування пенсії. Таким чином підстави для перерахунку пенсії згідно довідки від 06.06.2019 №1-24.2.2/3088/19 виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Обставини, на які посилається відповідач у своєму листі, як на підставу для відмови у перерахунку та виплати належного розміру пенсії, позивач вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1281 від 19 липня 1999 року «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного України» грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1041 від 07.02.2001 року «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ» визначено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в органах та установах, до яких вони відряджені, окладів за військовими званнями та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань.

Відповідно до п. 10 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці Збройних Сил України та інші військові формування можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, затверджується Президентом України.

Перелік посад Державного підприємства обслуговування повітряного руху України встановлено Указом Президента України № 126/2017 від 03.05.2017 «Про Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами».

Більш того, перелік посад штатних працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України затверджено постановою Кабінету Міністрів України №105 від 07 лютого 2001 року «Про затвердження переліку посад, що можуть бути заміщені військовослужбовцями Збройних Сил, Служби безпеки, інших військових формувань в органах виконавчої влади, інших цивільних установах, та граничних військових звань за цими посадами».

Тобто, позивач, будучи відрядженим до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України для виконання службових обов`язків з залишенням на військовій службі, отримував грошове забезпечення, виходячи з окладу за посадою, займаною ним в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для відповідних категорій військовослужбовців.

За положеннями ч. 4 ст. 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Так, Закон передбачає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення у бік підвищення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення Кабінету Міністрів України про підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 12.07.2010 №7408/0/14-10/039, керівник Державного підприємства Украерорух, згідно зі статтями 14 та 15 Закону України «Про оплату праці» та Положення про Об`єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України затвердженого Постановою КМУ від 19 липня 1999 року №1281, самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників.

26 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям осіб», яка в свою чергу ввела в дію з 1 березня 2018 року постанову Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року визначено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової-військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією Постановою.

За вищевикладеного, Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів, в тому числі й керівнику Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, своє право визначати розміри посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до підприємства, які обіймають передбаченні законодавством посади у підприємстві.

Отже, наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 412 від 13 липня 2018 року «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху», на підставі якого позивачу складено довідку від 06.06.2019 № 1-24.2.2/3088/19 про розмір грошового забезпечення, є підставою для перерахунку пенсії, оскільки з 18.07.2018 року збільшує розмір грошового забезпечення відряджених військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.07.2018 року, по справі №461/6479/16-а, від 24.04.2018 року по справі №461/939/17, від 03.05.2018 року по справі №638/13960/17, від 17.10.2018 року по справі № 461/1151/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також зазначає, що абзацами 9,11 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 про затвердження Порядку «Про проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами. Вказані довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що Державним підприємством обслуговування повітряного руху України на підставі наказу № 412 від 13 липня 2018 року «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху» проведено перерахунок грошового забезпечення позивача у період з 18.07.2018 по 31.12.2018 та видано довідку № 1-24.2.2/3088/19, яку позивач подав відповідачу з метою перерахунку його пенсійних виплат.

Водночас, як вже зазначалось судом вище, відповідачем відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з посиланням на те, що наказ Украероруху про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху є відомчим документом, відповідно не є нормативно-правовим актом, тому даний документ не може бути застосований органами пенсійного фонду України і не може бути правовою підставою для перерахування пенсії.

Разом з тим, суд наголошує, що оскільки Державному підприємству обслуговування повітряного руху України делеговано право видавати довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, довідка від 06.06.2018 №1-24.2.2/3088/19 є беззаперечною правовою підставою для перерахунку пенсії позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії на підставі вищезазначеної довідки є протиправними.

Також суд зауважує, що положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 848-VIII від 24 грудня 2015 року.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення №7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, який прийнятий 6 грудня 2016 року, вперше опублікований в газеті «Голос України» 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Отже, буквальне розуміння змін внесених Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Вказане означає, що протягом 2018 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказане узгоджується із правовою позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня у справі № 127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач у прохальній частині позову просив суд зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, та має застосовуватися у виключних випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість ухилення відповідачем від виконання даного судового рішення, а тому підстави для встановлення судового контролю - відсутні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. згідно з квитанцією від 27.08.2019 № , який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Київські області (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) щодо відмови ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у перерахунку та виплати перерахованої пенсії за минулий період, на підставі довідки від 06.06.2019 №1-24.2/3088/19 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, починаючи з 18.07.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) з 18.07.2018 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), виходячи з розрахунку 70% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, яка становить 21 141 грн. 10 коп., на підставі довідки від 06.06.2019 №1-24.2.2/3088/19 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборгованість, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією з 18.07.2018 з Головного управління Пенсійного фонду України в Київські й області згідно проведеного перерахунку на користь ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) судовий збір у розмірі 768,40 грн.(сімсот шістдесят вісім гривен сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.
Повний текст рішення складений 29.01.2020.

Суддя Я.В. Горобцова