Справа № 160/2204/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 січня 2020 року Справа №160/2204/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник В.М., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рищенка А.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа № 160/2204/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

23 січня 2020 року на адресу суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенка А.Ю. по справі № 160/2204/19, яка мотивована тим, що суддя Рищенко А.Ю. своїми процесуальними діями, які виразились у винесенні ухвали від 19.12.2019 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху після відкриття провадження у справі чинить порушення матеріальних прав позивача. Крім того, такі процесуальні дії порушили не тільки положення Глави 2 Розділу II КАС України, а порушили засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, грубо порушили встановлений порядок відкриття провадження у справі № 160/2204/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року заявлена позивачем заява про відвід судді Рищенка А.Ю. у адміністративній справі № 160/2204/19 визнана необґрунтованою та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді відповідно до вимог ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України та передано матеріали адміністративної справи для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020 року заява про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенка А.Ю. у адміністративній справі № 160/2204/19 передана на розгляд судді Олійнику В.М.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенка А.Ю. у адміністративній справі № 160/2204/19 у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року мотивована тим, що заявлений відвід судді є необґрунтованим та судом не встановлено підстав для відводу.

Із системного аналізу підстав, які наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, такі обставини мають бути доведеними.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рищенка А.Ю., проаналізувавши наведені аргументи, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, а саме: винесення суддею ухвали про залишення позовної заяви без руху після її відкриття - не може бути підставою для відводу судді, оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для висновку, що суддя, визначений для розгляду цієї справи, може проявити в подальшому упередженість при її розгляді та є заінтересованим в результаті розгляду справи.

Також суд має зазначити, що відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Винесення суддею Рищенко А.Ю. ухвали про залишення позовної заяви без руху жодним чином не може свідчити про упередженість судді та неможливість винести законне та обґрунтоване рішення.

Європейський суд з прав людини диференціює чи у конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява №57067/00)). Відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява №7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96) та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Таким чином, із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналізуючи зміст заяви та обставини, на які посилається позивач, суд робить висновок, що такі не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді, не підтверджені жодними доказами, а їх встановлення не належить до повноважень суду при вирішенні питання про відвід.

Відтак, підстави, передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенка А.Ю. у даній справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенка А.Ю. у справі № 160/2204/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя В.М. Олійник