Справа № 806/387/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 806/387/17

30 січня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" до Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року залишено без руху апеляційну скаргу відповідача та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку.

В подальшому, ухвалою від 14 січня 2020 року скаржнику було продовжено встановлений ухвалою від 17 грудня 2019 року строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

27 січня 2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду від Офісу великих платників податків ДФС надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 295 КАС України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено саме з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства своєчасно виконувати ними процесуальні дії, передбачені КАС України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 справа "Пономарьов проти України", наголошено на тому, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципи res judicata - принцип остаточності рішення суду і зазначено, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо у справах, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено Житомирським окружним адміністративним судом 22 жовтня 2019 року у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін. Повний текст вказаного рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Як засвідчується скріншотом з офіційного сайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення, копію оскаржуваного рішення у даній справі надіслано на адресу відповідача 02 листопада 2019 року.

З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції відповідач звернувся 06 грудня 2019 року за допомогою засобів поштового зв`язку.

При цьому з метою засвідчення дати отримання вказаного рішення від суду першої інстанції відповідач надав скріншот з офіційного сайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення та поштовий конверт надісланий із Житомирського окружного адміністративного суду на адресу відповідача, з яких вбачається, що копію рішення окружного суду від 22 жовтня 2019 року отримано апелянтом 18 січня 2020 року.

Судова колегія, надавши оцінку доводам відповідача, дійшла висновку, що останні не можуть бути оцінені як об`єктивна перешкода при вирішенні питання щодо поновлення вказаного строку.

Зокрема, суд критично оцінює обгрунтування апелянтом факту звернення з апеляційною скаргою 06 грудня 2019 року тією обставиною, що копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримана ним лише 18 січня 2020 року.

В даному випадку, на переконання суду, апелянтом не доведено, що період часу, який тривав з моменту надіслання судом першої інстанції копії рішення на його адресу до моменту звернення з апеляційною скаргою до поштового відділення слід розцінювати в розрізі приписів ст. 295 КАС України, а дату звернення з апеляційною скаргою такою, що мала місце в межах тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги.

До того ж, суд звертає увагу, що представник відповідача не був позбавлений можливості самостійно звернутись до суду першої інстанції для отримання копії повного тексту рішення від 22 жовтня 2019 року та вчасно його оскаржити.

Частиною 1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» Суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Таким чином, враховуючи, що Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України не надав належних, допустимих та достатніх доказів звернення з апеляційною скаргою в межах строків, визначених ст. 295 КАС України, судова колегія доходить до переконання , що у відкритті апеляційного провадження у даній справі необхідно відмовити

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати неповажними причини пропуску строку, наведені в заяві Офісу великих платників податків ДФС про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року та залишити заяву про поновлення цього строку без задоволення.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" до Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.