Справа № 580/711/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/711/19 Суддя першої інстанції: Гаращенко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року про встановлення способу виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не виплати нарахованої пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 та зобов`язано виплатити пенсію із 01 травня 2016 року по 30 листопада 2018 року з урахуванням уже здійснених виплат.

У листопаді 2019 року Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити спосіб виконання вказаного рішення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року зазначену заяву задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області негайно (без відстрочення) здійснити виплату ОСОБА_1 пенсію із 01 травня 2016 року по 30 листопада 2018 року однією сумою з урахуванням уже здійснених сум без врахування постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року, яка надає боржнику можливість відстрочення чи розстрочення виплат.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні подання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що фінансове забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб здійснюється за рахунок бюджетних коштів. У свою чергу Кабінет Міністрів України визначає порядок здійснення соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, врахування постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року під час виплати пенсії ОСОБА_1 , яка є внутрішньо переміщеною особою, є обов`язковим.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не надходив.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, призначеного на 23 січня 2020 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення подання про встановлення способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що під час вирішення спору по суті в судовому рішенні від 02 травня 2019 року суд надав оцінку та визнав необґрунтованими посилання відповідача на п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб, який визначає механізм виплати пенсій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 (далі - Порядок). Незважаючи на вказані обставини, відповідач продовжує посилатись на норми Порядку, що фактично суперечить судовому рішенню, яке набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Звертаючись до суду із поданням про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду від 02 травня 2019 року, заявник обґрунтував свої вимоги тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило про можливість проведення соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, лише відповідно до п. 15 Порядку.

За змістом рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. На підставі заяви від 17 жовтня 2018 року позивач була взята на облік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Відповідач поновив виплату пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника та повідомив, що заборгованість за період з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2018 року буде виплачена з урахуванням п. 15 Порядку.

Положеннями п. 4 Порядку передбачено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

У відповідності до п. 15 Порядку орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у виплаті ОСОБА_1 пенсії за минулий період з посилання на п. 15 Порядку була предметом позов.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплатити позивачу пенсію за період з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2018 року було обґрунтоване тим, що посилання відповідача на п. 15 Порядку є необґрунтованим.

Фактично вказаним рішенням було вирішене питання про право ОСОБА_1 на виплату пенсії за минулий час без урахування механізму, передбаченого п. 15 Порядку. Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд першої інстанції визнав достатнім у резолютивній частині зазначити про покладення на відповідача обов`язку виплатити позивачу пенсію за період з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2018 року.

Враховуючи обставини, що викладені у поданні, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для додаткового уточнення способу виконання рішення суду від 02 травня 2019 року шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити виплату пенсії за минулий час без врахування Порядку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду від 28 листопада 2019 року є законною та обґрунтованою.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області обґрунтувало свої вимоги тим, що постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими для врахування під час здійснення соціальних виплат, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України.

Разом з тим, питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин п. 15 Порядку було вирішене судом під час ухвалення рішення від 02 травня 2019 року, а не ухвалою суду від 28 листопада 2019 року.

Оскаржуваною ухвалою було встановлено спосіб виконання раніше прийнятого судового рішення та приведено спосіб його виконання, зазначений у резолютивній частині, у відповідність до мотивувальної частини.

Отже доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 28 листопада 2019 року та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року - без змін.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала про встановлення способу виконання судового рішення не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 378 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року про встановлення способу виконання рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

Є.В. Чаку