Справа № 826/13489/18
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Київ № 826/13489/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії згідно заяви від 29.09.2017 за нормами, що діяли на момент звернення, та включенні для визначення індивідуального коефіцієнта заробітної плати періоду з 01.07.2000 по 29.02.2004 з нульовими коефіцієнтами заробітної плати;

- зобов`язати відповідача виключити період з 01.07.2000 по 29.02.2004 з нульовими коефіцієнтами заробітної плати для визначення індивідуального коефіцієнта заробітної плати для призначення пенсії та період з 01.03.2004 по 31.12.2006, що є 10 відсотками страхового стажу, які позивач має право виключити для визначення розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити повторний перерахунок пенсії згідно заяви від 29.09.2017 за нормами, що діяли на момент звернення;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суми неотриманої пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, які набрали чинності 01.10.2017, оскільки заяву було подано 29.09.2017, а отже перерахунок пенсії має бути здійснено за нормами, чинними на день звернення позивача до органів Пенсійного фонду України.

Крім того, позивач вважає протиправним включення до розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати для призначення пенсії періоду з 01.07.2000 по 29.02.2004, протягом якого позивачем не отримувала заробітку, оскільки включення періоду з нульовими коефіцієнтами не передбачено положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки розмір пенсії позивача обчислено відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29.09.2017 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 18.12.2017 № 2489/01/Т-2374 Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що перерахунок пенсії проведено позивачу з урахуванням внесених змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які набрали чинності 01.10.2017, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Позивач, вважаючи, що дії відповідача є протиправними та такими, що звужують його конституційні права, оскільки станом на момент звернення з заявою про перерахунок пенсії зміни до законодавства не вносились та величина оцінки одного року страхового стажу становила 1,35%, звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно з абзацом дев`ятим статті 1 Закону № 1058-ІV коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно частини першої статті 25 Закону № 1058-ІV (у редакції станом на 29.09.2017) коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См х Вс)/100% х 12, де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

У подальшому, Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до зазначеної правої норми та викладено друге речення абзацу п`ятого в такій редакції: "За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%". Також, визначено, що зазначені зміни набувають чинності та підлягають застосуванню з 01.10.2017.

Суд враховує, що зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернулась з заявою перерахунок пенсії до 01.10.2017, її заява має бути розглянута з врахуванням положень законодавства, чинних на день подання заяви про перерахунок пенсії, а отже позовні вимоги щодо перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу - 1,35% є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог щодо виключення з розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати для призначення пенсії періоду з 01.07.2000 по 29.02.2004, протягом якого позивачем не отримувала заробітку, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом третім цієї частини встановлено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Так, з аналізу зазначених норм вбачається, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу.

При цьому, виключень або особливих умов при обчисленні пенсії для періодів, які були включені до страхового стажу, але в яких особа не отримувала заробітку, законодавцем не визначено, а отже в разі включення періоду до страхового стажу заробітна плата, отримана особою в цей період, має враховуватись при обчисленні пенсії, навіть за умови нульового показника.

Крім того, Законом № 1058-ІV передбачено, що за бажанням особи з розрахунку можуть бути виключені періоди військової служби, навчання, догляду за дитиною тощо, що також свідчить, що законодавцем враховано, що до страхового стажу можуть бути включені періоди, в яких особа не отримує жодного заробітку.

Згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 , що долучений до матеріалів справи, період з 01.07.2000 по 19.09.2003 включений до страхового стажу.

Відповідно, у розрахунку заробітної плати, що долучений до матеріалів справи, даний період відображений з нульовими показниками заробітку.

Також, з розрахунків вбачається, що з 20.09.2003 по 31.01.2004 позивач не набувала страхового стажу, у зв`язку з чим цей період не був відображений у розрахунку заробітної плати.

Отже, вбачається, що включенню до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії підлягає весь період страхового стажу незалежно від наявності чи відсутності заробітку.

При цьому, законодавством передбачено випадки, за яких період, в якому були відсутні заробітки, можуть бути виключені з розрахунку (військова служба, навчання, відпустка по догляду за дитиною тощо), водночас позивачем не наведено у позовній заяві підстав для такого виключення.

Таким чином, відповідачем правомірно включено до розрахунку заробітної плати період страхового стажу з 20.09.2003 по 31.01.2004, а отже позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії згідно заяви від 29.09.2017 з урахуванням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинних станом на день подання заяви.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 01.10.2017 перерахунок пенсії згідно заяви від 29.09.2017 з урахуванням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинних станом на день подання заяви із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов