Справа № 420/6454/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6454/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Стеценко В.М. за ордером,

представник відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про скасування рішення від 23.07.2019 р. №509-VІІ та зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства,-

І. Суть спору:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, в якому просив:

1. Скасувати рішення сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.07.2019 р. №509-VІІ «Про затвердження гр.. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області».

2. Зобов`язати Комишівську сільську раду Ізмаїльського району Одеської області (68653, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Миру,3 ) затвердити поданий гр. ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної з кадастровим номером: :02:002:0115 у власність площею 1,0000 га з земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

ІІ. Аргументи сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

02.04.2019 р. позивач подав відповідачу заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

Відповідач прийняв рішення від 23.07.2019 р. №509-VІІ, яким відмовив позивачу в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

Позивач вважає, вказане рішення сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.07.2019 р. № 509-VІІ протиправним.

Також позивач зазначив, що 14.06.2018 р. позивач подав відповідачу заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га з земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

Рішенням сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.07.2018 р. №257- VІІ позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

Пунктом 2 вказаного рішення сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області було зобов`язано розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати погоджений проект землеустрою на затвердження до сільської ради.

Також позивач зазначив, що звертаючись 02.04.2019 р. до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, позивач додав погоджений проект землеустрою щодо відведення ділянки площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту), а також витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

На думку позивача, відповідач не мав права відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність, оскільки у випадку надання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідач повинен прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

06.11.2019 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

25.11.2019 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином

ІІІ. Обставини, встановлені судом.

Так, суд встановив, що Рішенням сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.07.2018 р. №257- VІІ позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

Пунктом 2 вказаного рішення сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області було зобов`язано розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати погоджений проект землеустрою на затвердження до сільської ради.

02.04.2019 р. (а.с. 22) позивач звернувся до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

До заяви позивач надав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідач прийняв рішення від 23.07.2019 р. №509-VІІ, яким відмовив позивачу в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту) (а.с.15).

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

IV Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з п. «б» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, крім іншого, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З аналізу вказаних норм вбачається, що процес отримання земельної ділянки у власність передбачає декілька етапів, а саме:

1) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

2) розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

3) затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до п.107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2012, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складання документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі коли згідно із законом така документація належить затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Суд встановив, що на виконання вимог ст..ст.116, 118 Земельного кодексу України та рішення сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.07.2018 р. №257-VІІ позивач замовив в ПП «Тайзер експо України» розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу відповідно до вимог ст.186-1 Земельного кодексу України було погоджено Начальником міськрайонного управління в Ізмаїльському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (висновок від 27.02.2019 р. №1808/82-19) та головним архітектором району Ізмаїльської районної державної адміністрації (висновок від 10.12.2018 р. №571-В), що свідчить про його відповідність вимогам законів та прийнятих до них нормативно правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

06.03.2019 р. Відділом у Ізмаїльському районі Міськрайонного управління у Ізмаїльському районі та м. Ізмаїл Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.09.2018 р., розробленого ПП «Тайзер експо України» здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер земельної ділянки: :02:002:0115.

Суд зауважує, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми ст.118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 р. у справі №815/2488/17 та постанові від 06.03.2019 р. у справі №1640/2594/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, позивач звертаючись до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою додав погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ( в межах населеного пункту), а також витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Таким чином, суд робить висновок, що рішення від 23.07.2019 № 509-VІІ відповідач прийняв з порушенням вимог ст. ст.. 116, 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати рішення сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.07.2019 р. №509-VІІ «Про затвердження гр.. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області».

3. Зобов`язати Комишівську сільську раду Ізмаїльського району Одеської області (68653, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Миру,3 ) затвердити поданий гр. ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної з кадастровим номером: :02:002:0115 у власність площею 1,0000 га з земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (в межах населеного пункту).

4. Стягнути з Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість),80 грн.

5. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

6. Позивач- ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Комишівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області адреса: 68653, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Миру,3, .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 28 січня 2020 року.

Суддя: О.Я. Бойко

.