Справа № 120/260/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

28 січня 2020 р. Справа № 120/260/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Начальника філії Вінницького обласного управління ПАТ «Ощадбанк» Бокового Юрія Євгеновича про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 до Начальника філії Вінницького обласного управління ПАТ «Ощадбанк» Бокового Юрія Євгеновича. У позовній заяві позивач просить:

витребувати у відповідача Положення про порядок проведення компенсації на грошові заощадження громадян, поміщені у цінні папери, що затверджене рішенням Правління Державного ощадного банку України 25 березня 1997 року;

стягнути з відповідача понесені матеріальні збитки в сумі 114000 грн станом на 01.01.2020;

стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 500000 грн за нанесені психічні, фізичні та моральні страждання.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень цих норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Нормами ст. 122 КАС України передбачено диференційований підхід до регулювання тривалості строків звернення до адміністративного суду в залежності від статусу позивача та від категорії публічно - правового спору.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При цьому, суд з`ясовує момент, коли позивач фактично дізнався або мав реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача із запитами на інформацію на які отримував відповіді від 25.06.2012 № 34-05/1330, від 31.07.2015 № 19-06/1234 та від 16.04.2019 № 101.26-08/П-844/2292/2019-01/с. Однак такі відповіді вважає неповними, а тому звернувся до суду із позовом.

Із тексту позовної заяви встановлено, що позивач останню із відповідей на свої звернення отримав у квітні 2019 року тоді як до суду позовна заява була подана 24.01.2020, що підтверджується відтиском вхідного штампа про реєстрацію позовної заяви. Тому встановлений процесуальним законом строк звернення до суду позивачем пропущено.

Як зазначалося, згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

З огляду на вказане, позивач повинен подати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, що узгоджується із нормою ч. 1 ст. 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, позивачу встановлюється десятиденний строк з дня вручення ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску строку.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як передбачено нормами ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, у тому числі, шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Зазначена норма виражає зміст позовних вимог.

Зміст позову - це звернена до суду вимога позивача про здійснення судом дій із зазначенням способу судового захисту.

Зі тексту прохальної частини позову встановлено, що позивач просить:

- витребувати у відповідача Положення про порядок проведення компенсації на грошові заощадження громадян, поміщені у цінні папери, затвердженим рішенням Правління Державного Ощадного банку України від 25.03.1997;

- стягнути з відповідача нанесені матеріальні збитки в сумі 114000 грн. станом на 01.01.2020;

- стягнути з відповідача за нанесені психічні, фізичні та моральні страждання моральну шкоду в сумі 500000 грн.

Щодо першого із наведених речень прохальної частини позову, то його синтаксичний аналіз не дає підстав для однозначного його віднесення до числа позовних вимог, оскільки за своїм змістом прохальна частина позову у цій частині не узгоджується із ст. 5 КАС України. Прохання позивача про витребування документу може бути розцінене судом як клопотання про витребування доказів, а не як одна із позовних вимог.

Так, згідно ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Враховуючи, що синтаксична побудова першого речення прохальної частини позову допускає його неоднозначне розуміння та не узгоджується із нормою ст. 5 КАС України, позивачу слід її конкретизувати та привести у відповідність до вимог процесуального закону як одну із позовних вимог або викласти у формі клопотання про витребування доказів.

Частиною 8 статті 160 КАС України передбачено, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору зіслався на те, що він є інвалідом ІІ групи. Згідно пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Однак до позовної заяви доказів, які б підтверджували статус позивача як інваліда ІІ групи не надано, що вказує на невідповідність позовної заяви вимогам ч. 3 статті 161 КАС України.

Виявлений недолік підлягає усуненню шляхом надання суду посвідчення чи іншого документа, що підтверджує статус позивача як інваліда ІІ групи.

Крім того, відповідно до положень пунктів 7 та 11 частини 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, зокрема, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак, зазначену вимогу процесуального закону позивачем не виконано.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви у спосіб надання до суду:

- письмової заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви з метою чіткого формулювання змісту позовних вимог у відповідності із вимогами ст. 5 КАС України;

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску строку;

- відомостей щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- власних письмових підтверджень позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- посвідчення чи іншого документа, що підтверджує статус позивача як інваліда ІІ групи.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Начальника філії Вінницького обласного управління ПАТ «Ощадбанк» Бокового Юрія Євгеновича про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович