Справа № 824/1155/19-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1155/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В.О.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

28 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (відповідач) з позовними вимогами:

визнати незаконною та скасувати поставу старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шешуряк Віти Тарасівни від 21.08.2019 року ВП № 45872264 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 5 375,10 грн.

04 травня 2019 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про відмову від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, у зв`язку з чим також просив стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року клопотання представника позивача про закриття провадження у справі - задоволено повністю.

Провадження у адміністративній справі №824/1155/19-а за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення штрафу, - закрито.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу лише в частині стягнення на користь позивача, за, рахунок бюджетних асигнувань відповідача, судового збору у сумі 768 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000 грн 00 коп., та ухвалити в цій частині нове рішення яким відмовити позивачу у стягненні вказаних судових витрат.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується, а тому в цій частині колегія суддів їй оцінку не дає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У відповідності до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В свою чергу, в клопотанні про закриття провадження у справі представник позивача просив вирішити питання про повернення суми сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що при звернення до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією про його сплату №51 від 03.10.2019 року, який підлягає поверненню позивачу у відповідності до ч.1 ст.140 КАС України.

Крім того, судом встановлено, що при звернення до суду з даною позовною заявою ОСОБА_1 понесено судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 12 000,00 грн.

Згідно із ч.1 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно із ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині 7 статті 134 КАС України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Матеріалами справи підтверджено, що понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомоги адвоката в сумі 12 000,00 грн підтверджується наступним письмовим доказами: попереднім розрахунком суми судових витрат; договором про надання правової допомоги № 3009 від 30.09.2019 року; розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу від 01.10.2019 року; актом наданих послуг від 01.10.2019 року до Договору про надання правової допомоги № 3009 від 30.09.2019 року; розрахунковою квитанцією серії ББАЄ від 01.10.2019 року; додатку № 3 від 01.11.2019 року до Договору про надання правової допомоги № 3309 від 30.09.2019 року (а.с. 14-19).

Водночас колегія суддів констатує, що обов`язок доведення неспівмірності та можливого зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем аргументів та доказів такої неспівмірності колегії суддів не надано, тому ці витрати позивача підлягають стягненню у повному обсязі.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання про стягнення на користь позивача судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 січня 2020 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.