Справа № 335/13486/19
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Косатої М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Чухно Максима Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Чухно Максима Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зазначивши наступне.

26.11.2019 року відповідачем було винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1796135, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови - 26.11.2019 о 18 год, 31 хв.:13 сек. позивач, керуючи ТЗ у м. Запоріжжі, вул. Космічна 140, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 ,чим порушив п.8.4.г. ПДР - «Порушення вимог наказових знаків».

Позивач у позові зазначає про те, що дійсно 26 листопада 2019 року після 18-ї год. прямував в м. Запоріжжі по автомагістралі Харків-Сімферополь через перехрестя магістралі та Оріхівського шосе в південному напрямку на автомобілі Hyundai І30 д.н.з. НОМЕР_1 . Проїхавши перехрестя в південному напрямку зупинився перед дорожнім знаком 3.41 «Контроль», тільки після зупинки продовжив рухатися, після чого був зупинений відповідачем. Відповідач повідомив позивача, що той зупинився в неналежному місці. На вимогу позивача йому було надано для огляду відеозапис порушення на якому не можливо ідентифікувати транспортний засіб, оскільки була темна пора доби, однак транспортний засіб на відео зупинився перед дорожнім знаком «Контроль».

Позивач посилаючись на те, що вимоги ПДР України не порушував, а відповідач виніс постанову без належних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення просить суд визнати дії відповідача протиправними, а оскаржувану постанову скасувати, провадження закрити.

Позивач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, просив справу розглянути у письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1796135 від 26.11.2019 року, винесеної інспектором 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Чухно М.В. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai І30 державний номерний знак. НОМЕР_1 , 26.11.2019 року о 18-31 год. у м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41, чим порушив п.8.4.г ПДР України порушення вимог наказових знаків.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч.1 ст.122 КУпАП, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Будь-яких інших доказів відповідач на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував ПДР України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано відповідачем належні та достатні докази на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні посилання на докази, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій відповідача протиправними виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Чухно Максима Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову винесену інспектором 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Чухно Максимом Вікторовичем, серії ЕАК №1796135 від 26.11.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.І. Рибалко