Справа № 520/6611/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 р.Справа № 520/6611/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Чудних С.О., м. Харків) від 24.10.2019 року (повний текст складено 29.10.2019 року) по справі № 520/6611/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство "Харківхутротехнологія"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ ВП "Харківхутротехнологія", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 11.03.2019 р. № .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 381/20-40-56-05-16/25466662 від 18.02.2019 р. Позивач зазначив, що в лютому 2019 року за наслідками самостійного виявлення помилки щодо визначення коефіцієнтів індексації розміру орендної плати за землю, що містяться у раніше поданих податкових деклараціях за 2016-2018 роки, ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" в порядку ст. 50 Податкового кодексу України на підставі квитанції від 19.02.2019 № 56 було сплачено заборгованість з орендної плати за землю за 2016, 2017, 2018 роки згідно договору оренди, зареєстрованого 17.01.2014, в загальному розмірі 38000,00 грн. (за 2016 рік: 10125,31 грн основної заборгованості, 303,76 грн. 3% штрафу, 111,38 грн. самостійно розрахованої пені на суму заборгованості; за 2017 рік: 13172,66 грн. основного боргу, 395,18 грн. 3% штрафу, 144,90 грн. самостійно розрахованої пені; за 2018 рік: 13172,66 грн. основного боргу, 395,18 грн. 3% штрафу, 144.90 грн. самостійно розрахованої пені). Тобто, станом на момент, коли товариству стало відомо про проведення та результати камеральної перевірки, а також прийняття відповідним органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податкове зобов`язання зі сплати орендної плати самостійно виявлено та сплачено платником податків. При цьому, на час усунення вказаних недоліків та до теперішнього часу з боку податкового органу будь-яких документальних планових та позапланових перевірок відносно юридичної особи проведено не було. У зв`язку зі чим вважає, що податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, а тому, підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року по справі № 520/6611/19 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.04.2013 р. між Харківською міською радою (орендодавець) та ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тімірязєва, 42. Вказаний договір зареєстровано 17.01.2014 за №4311888 в Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції Харківської області. Відповідно до пункту 9 договору розмір орендної плати за земельну ділянку на рік згідно розрахунку № 506/12 від 29.07.2012 становив 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складав: 37407,72 грн., а розмір орендної плати за земельну ділянку в місяць становив: 3117,31 грн.

Також судом встановлено, що 19.06.2015 р. між Харківською міською радою та ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою пункти 5 та 9 договору було викладено в новій редакції, а саме: пункт 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 2010/14 від 05.11.2014 становить 945891 грн., а з урахуванням коефіцієнту індексації за 2014 рік складає 1181418 грн. Пункт 9 - розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 76/15 від 26.01.2015 на рік становить 3% від її нормативної грошової оцінки і складає 35442,54 грн. або в місяць - 2953,55 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.02.2016 р. ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, відповідно до якої визначено щомісячний розмір орендної плати за землю - 2953,00 грн., а 19.08.2016 р. ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" подано до контролюючого органу уточнюючу декларацію з плати за землю за 2016 рік, якою внесено зміни розміру належної до сплати щомісячної орендної плати за землю з урахуванням збільшення податкового зобов`язання - 3388,65 грн, а також визначено та сплачено суму штрафу та пені за порушення порядку складання декларації.

Також, ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" подано до податкового органу звітні податкові декларації з плати за землю за 2017 та 2018 роки на підставі узгодженої декларації за 2016 рік, які було прийнято відповідачем області без зауважень.

Судом встановлено, що в лютому 2019 року за наслідками самостійного виявлення помилки щодо визначення коефіцієнтів індексації розміру орендної плати за землю, що містяться у раніше поданих податкових деклараціях за 2016-2018 роки, ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" в порядку ст. 50 Податкового кодексу України на підставі квитанції від 19.02.2019 № 56 було сплачено заборгованість з орендної плати за землю за 2016, 2017, 2018 роки згідно договору оренди, зареєстрованого 17.01.2014 р., в загальному розмірі 38000,00 грн., з яких - за 2016 рік: 10125,31 грн. основної заборгованості, 303,76 грн. 3% штрафу, 111,38 грн. самостійно розрахованої пені на суму заборгованості; за 2017 рік: 13172,66 грн. основного боргу, 395,18 грн. 3% штрафу, 144,90 грн. самостійно розрахованої пені; за 2018 рік: 13172,66 грн. основного боргу, 395,18 грн. 3% штрафу, 144,90 грн. самостійно розрахованої пені, що підтверджується доданою копією квитанції.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, за 2017 рік та за 2018 рік ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" (код 25466662), за результатами проведення якої складено акт № 381/20-40-56-05-16/25466662 від 18.02.2019 р., яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" занижено податкові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, належні до сплати за період січень 2016 - грудень 2018 років, тобто за строки сплати, що минули, в сумі 36470,90 грн., чим порушено статті 288, 289 Податкового кодексу України від 02.12.2012 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та статтю 15 Закону України від 06.10.1998 № 161- XIV "Про оренду землі".

На підставі висновків акту перевірки № 381/20-40-56-05-16/25466662 від 18.02.2019 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в загальному розмірі 45588,63 грн., з яких за основним платежем - 36470,90 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 9117,73 грн. Крім того, 02.04.2019 р. Головним управлінням ДФС у Харківській області сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу № 34166-56.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та податковим повідомленням-рішенням № від 11.03.2019 р., позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем не обґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Також суд вказав, що позивачем до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення самостійно сплачено суму податкових зобов`язань із застосуванням штрафу, відповідно до ст. 50 ПК України.

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що підприємством позивача уточнюючі податкові декларації за 2016, 2017 та 2018 роки, які повинні були містити зміни, внесені додатковою угодою від 19.06.2015 р. до договору оренди землі від 17.01.2014 р. № 4311888 не надано. Надані ТОВ ВП «ХАРКІВХУТРОТЕХНОЛОГІЯ» податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік «уточнююча» (від 19.08.2016 № ), за 2017 рік (від 17.02.2017 № ) та за 2018 рік (від 15.02.2018 № 11557) не враховують зміни до договору оренди землі від 17.01.2014 р. № 4311888, що внесені додатковою угодою від 19.06.2015 р., а перераховані підприємством ТОВ ВП «ХАРКІВХУТРОТЕХНОЛОГІЯ» грошові кошти в сумі 38000,0 грн. (квитанція від 19.02.2019 № 56) зараховані в рахунок погашення податкових зобов`язань з орендної плати за 2019 рік, що в подальшому призвело до виникнення переплати в ІКП, яка станом на 18.11.2019 становить 37998,64 грн., що визначено п. 87.1 ст. 87 ПК України.

Колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції, але не погоджується з мотивами, які стали підставою для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, в своєму рішенні суд першої інстанції послався на те, що в лютому 2019 року за наслідками самостійного виявлення помилки щодо визначення коефіцієнтів індексації розміру орендної плати за землю, що містяться у раніше поданих податкових деклараціях за 2016-2018 роки, ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" в порядку ст. 50 ПК України на підставі квитанції від 19.02.2019 р. № 56 було сплачено заборгованість з орендної плати за землю за 2016, 2017, 2018 роки згідно договору оренди, зареєстрованого 17.01.2014, в загальному розмірі 38000,00 грн., з яких - за 2016 рік: 10125,31 грн. основної заборгованості, 303,76 грн. 3% штрафу, 111,38 грн. самостійно розрахованої пені на суму заборгованості; за 2017 рік: 13172,66 грн. основного боргу, 395,18 грн. 3% штрафу, 144,90 грн. самостійно розрахованої пені; за 2018 рік: 13172,66 грн. основного боргу, 395,18 грн. 3% штрафу, 144,90 грн. самостійно розрахованої пені, що підтверджується доданою копією квитанції.

Тобто, позивачем до винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 11.03.2019 р. № погашена заборгованість з плати за землю за 2016-2018 року в порядку ст. 50 Податкового кодексу України зі сплатою штрафу у розмірі 3% від відповідних сум заборгованості, що на думку суду першої інстанції виключає відповідальність у вигляді штрафу, передбачену приписами п. 120.2 ст. 120 ПК України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 Кодексу), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 статті 50 Податкового Кодексу: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Відповідно до п. 120.2 ст. 120 ПК України, невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 3 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

З положень наведених вище норм ПК України вбачається, що звільнення від відповідальності у вигляді штрафу може мати місце у випадку дотримання платником податків умов самостійного внесення змін до податкової звітності, а саме: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Судовим розглядом встановлено, що такі умови підприємством позивача дотримано не було, оскільки уточнюючий розрахунок до моменту сплати суми недоплати та штрафу у розмірі трьох відсотків поданий не був.

На підставі цього, колегія суддів зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального, що регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення рішення прийняте за результатами проведення контролюючим органом камеральної перевірки.

Відповідно до вимог чинного законодавства України земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим Кодексом України.

Згідно зі ст. 9 Податкового кодексу України плату за землю віднесено до загальнодержавних податків і зборів.

У відповідності до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків (п. 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України).

Як вказувалося вище, фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, за 2017 рік та за 2018 рік ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" (код 25466662), за результатами проведення якої складено акт № 381/20-40-56-05-16/25466662 від 18.02.2019 р., яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: ТОВ ВП "Харківхутротехнологія" занижено податкові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, належні до сплати за період січень 2016 - грудень 2018 років, тобто за строки сплати, що минули, в сумі 36470,90 грн., чим порушено статті 288, 289 Податкового кодексу України від 02.12.2012 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та статтю 15 Закону України від 06.10.1998 № 161- XIV "Про оренду землі".

За результатами проведення перевірки, податковим повідомленням-рішенням від 11.03.2019 р. № збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в загальному розмірі 45588,63 грн., з яких за основним платежем - 36470,90 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 9117,73 грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

В свою чергу, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Враховуючи те, що предметом проведеної перевірки фактично була достовірність та повнота нарахування та сплати орендної плати за землю, колегія суддів зазначає, що вказані обставини можуть бути перевірені контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок у порядку, передбаченому в ст.ст. 77, 78 ПК України, оскільки ці питання не входять до предмету камеральної перевірки.

В свою чергу, відповідач, здійснюючи дослідження питань достовірності та повноти сплати позивачем самостійно визначених сум податкових (грошових) зобов`язань, вийшов за межі предмета камеральної перевірки, у зв`язку із чим прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню.

На підставі цього, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем не обґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Що стосується доводів апелянта, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку із помилковим висновком суду щодо певних обставин справи та застосування норм матеріального права, колегія суддів зазначає, що ці обставини на правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог не впливають, але ці обставини є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів його прийняття, на підставі ч. 4 ст. 317 КАС України.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року по справі № 520/6611/19 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

З урахуванням того, що відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ця справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року по справі № 520/6611/19 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року по справі № 520/6611/19 змінити в частині мотивів його прийняття.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року по справі № 520/6611/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 31.01.2020 року