Справа № 160/7071/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7071/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровського територіального центру комплектування та соціальної підтримки

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року (суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро) у справі № 160/7071/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач 1),

Дніпропетровського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідач 2)
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати право на донарахування недоплаченої пенсії до рівня, визначеного чинними нормативно-правовими актами України, прийнятими на момент вступу в законну силу рішення Красногвардійського районного суду (справа 2-1481 від 07.1998);

- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки провести перерахунок надбавки за вислугу років до 80% та надати відповідні документи до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням підвищення надбавки за вислугу років до 80%, тобто з моменту надання позивачу статусу «Учасник бойових дій» і виплатити недоплачену пенсію за весь період, починаючи з 19 жовтня 1998 року (а.с. 2-5).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 позовні вимоги задоволено.

Вказане рішення мотивоване наявністю законодавчо визначених підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії в частині підвищення нарахованої йому надбавки за вислугу років до 80% як учаснику бойових дій (а.с. 38-43).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпропетровський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що тлумачення судом вимог законодавства у спірних відносинах призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник вказав на те, що судом першої інстанції не враховано норми п. 2.12 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, яким передбачено проведення розрахунку вислуги років військовослужбовця при виході на пенсію для встановлення дійсності наявної вислуги років такого військовослужбовця.

Разом із цим, з вказаної норми Положення вбачається, що повноваження на обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсії у Дніпропетровського обласного центру комплектування та соціальної підтримки відсутні.

Крім того, скаржник вказав на те, що вислуга років для призначення пенсії позивачу була обчислена 19.11.1984. Відповідно до п. 5 Постанови КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» № 393 від 17.07.1992 р., позивач не має права на перегляд вислуги років, оскільки дія норм Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», на які посилається позивач, на нього не поширюється.

Враховуючи зазначене, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Дніпропетровського обласного центру комплектування та соціальної підтримки щодо проведення перерахунку надбавки за вислугу років до 80% та надання документів до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, а також визнання права позивача на донарахування недоплаченої пенсії до рівня, визначеного чинними нормативно-правовими актами України, прийнятими на момент вступу в законну силу рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 75-77).

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому послався на норми ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої права та пільги для ветеранів війни не можуть бути скасовані без її рівноцінної заміни. Також, позивач просив врахувати зміни до позовної заяви, викладені ним у відповіді на відзив, що був наданий до матеріалів справи під час розгляду справи у суді першої інстанції (а.с. 94-97).

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено та сторонами не заперечується, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.1998, яке набрало законної сили 20.10.1998, зобов`язано Дніпропетровську обласну комісію з визначення статусу ветеранів війни встановити ОСОБА_1 статус учасника бойових дій та видати відповідне посвідчення (а.с. 6-8).

На підставі вказаного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позивачу видано посвідчення учасника бойових дій (а.с. 17).

Враховуючи рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.1998, позивач звернувся до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зі скаргою від 10.04.2019 щодо перерахунку пенсії з урахуванням вислуги років, а саме: надбавки за вислугу років в розмірі 9%, у зв`язку з чим загальна вислуга років повинна складати 80% сум грошового забезпечення (а.с. 11).

За результатами розгляду вказаної скарги Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки надано відповідь від 22.04.2019 № 7/11133/11, в якій зазначено, що з урахуванням вимог Закону СРСР «Про державні пенсії» та п. 13 Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 №986, позивачу призначена пенсія за вислугу років з 05.06.1985 у розмірі 56% від суми посадового окладу та окладу за військове звання. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія позивача станом на 01.01.2017 за 27 років вислуги років склала 71% від грошового забезпечення. До складу грошового забезпечення враховується надбавка за вислугу років. Крім того, зазначено, що відповідно до ст. 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.01.2007 пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функції з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», у зв`язку із чим пенсійна справа ОСОБА_1 передана до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області (а.с. 12).

З огляду на це, позивач 14.05.2019 звернувся до ГУ ПФУ з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій та врахування надбавки за вислугу років у розмірі 9% відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 13).

На звернення позивача від 14.05.2019 ГУ ПФУ у Дніпропетровській області надано відповідь від 27.06.2019 № 13653/02-01/26, згідно якої, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функції з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом передана до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області пенсійна справа ОСОБА_1 та взята на облік для подальшої виплати пенсії. Також, на виконання Постанови №103 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 за чинною на дату редакцією ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою максимальний розмір призначених пенсій за вислугу років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення незалежно від дати звільнення особи зі служби на підставі довідки, наданої Дніпропетровським обласним комісаріатом: посадового окладу - 3520,00 грн, окладу за військовим званням - 1340,00 грн, 50% надбавки за вислугу років - 2430,00 грн, всього грошового забезпечення 7290,00 грн. Основний розмір пенсії 70% складає 5130,00 грн. До основного розміру пенсії позивачу виплачується підвищення, а саме: підвищення учаснику бойових дій в розмірі 25% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 363,00 грн, цільова грошова допомога учаснику бойових дій - 40,00 грн. Отже розмір підвищення склав (загальний розмір 5506,00 грн. - розмір пенсії до перерахунку 2621,03) 2884,97 грн. З 01.01.2018, відповідно до п. 2 Постанови № 103 підвищення виплачується в розмірі 50% (2884,97:50%=1442,49), а тому загальний розмір пенсії позивача з 01.01.2018 складав 4063,52 грн. Крім того, з 01.01.2019 відповідно до п. 2 Постанови № 103 підвищення позивачу виплачуються в розмірі 75% та загальний розмір пенсії складає 4796,01 грн. (а.с. 14-16).

Не погодившись з діями Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки стосовно неперерахування вислуги років у розмірі 9% до загальної вислуги років у розмірі 71% та з перерахунком пенсії, здійсненим ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 01.01.2018 у розмірі 50% сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції задовольнив позов повністю, виходячи з того, що право позивача на відповідний рівень грошового забезпечення (71% та 9%, які не враховані) своєчасно не врахований з вини суб`єкта владних повноважень, буде відновлено через зобов`язання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки провести перерахунок надбавки за вислугу років до 80% та надати відповідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та при вирішенні справи виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Щодо вимоги про визнання права позивача на донарахування недоплаченої пенсії до рівня, визначеного чинними нормативно-правовими актами України, прийнятими на момент вступу в законну силу рішення Красногвардійського районного суду (справа 2-1481 від 07.1998), колегія суддів зазначає наступне.

Слід врахувати, що позивачу було обчислено вислугу років для призначення пенсії 17.04.85 року в наказі про звільнення з лав Збройних сил. Дійсно, як зазначає скаржник, відповідно до п. 5 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсії військовослужбовцям до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», тобто 09.04.1992 р., не підлягає перегляду.

Однак, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.1998, яке набрало законної сили 20.10.1998, зобов`язано Дніпропетровську обласну комісію з визначення статусу ветеранів війни встановити ОСОБА_1 статус учасника бойових дій та видати відповідне посвідчення (а.с. 6-8). Таким чином на підставі вказаного рішення суду у позивача виникло право на врахування у вислузі років часу участі в бойових діях з 30.091962 року по 18.09.1963 року, виходячи з його пільгового обчислення.

Колегія суддів вважає, що задоволення судом позовної вимоги про визнання права позивача на донарахування недоплаченої пенсії до рівня, визначеного чинними нормативно-правовими актами України, прийнятими на момент вступу в законну силу рішення Красногвардійського районного суду (справа 2-1481 від 07.1998), є передчасним, оскільки в межах цього спору не може бути вирішено питання щодо розміру пенсії. Крім того, таке формулювання є некоректним, адже не містить посилання на конкретні нормативно-правові акти.

Оскільки відповідачем - 2 не визнається право позивача на перерахунок вислуги років, колегія суддів, виходячи з наведеного, вважає, що для забезпечення принципу правової визначеності слід захистити права позивача, визнавши за ним право на зарахування на пільгових умовах до вислуги років, яка обчислена для призначення пенсії військовослужбовцю, часу участі в бойових діях у воєнний час, на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.1998 в справі № 2-1481/1998 р., з часу набрання цим рішенням законної сили, а саме - 20.10.1998 р. у відповідності до п.3 «а» постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки провести перерахунок надбавки за вислугу років до 80% та надати відповідні документи до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, колегія суддів зазначає наступне.

Так, скаржник у апеляційній скарзі зазначив про відсутність у нього повноважень на обчислення вислуги років виходячи з положень п. 2.12 Розділу ІІ Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071 (далі Положення № 530 ).

Зокрема, вказаною нормою передбачено, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється:

- Департаментом фінансів Міністерства оборони України за поданням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, Кадрового центру Збройних Сил України, Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, управлінь персоналу командувань видів Збройних Сил України, управлінь персоналу оперативних командувань та штатних підрозділів персоналу органів військового управління, підпорядкованих Генеральному штабу Збройних Сил України, а також структурних підрозділів, які відповідають за роботу з персоналом у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України, - генералам, адміралам, офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу в апараті Міністерства оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України та військових частинах безпосереднього підпорядкування;

- фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу - офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче;

- фінансово-економічним управлінням військової частини НОМЕР_1 разом з кадровим органом цієї військової частини - офіцерам, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом до цієї військової частини та до підпорядкованих їй військових частин.

В окремих випадках з метою забезпечення збереження особових справ і своєчасного обчислення вислуги років спільним рішенням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України і Департаменту фінансів Міністерства оборони України на фінансово-економічні управління та управління персоналу видів Збройних Сил України може бути покладене обчислення вислуги років військовослужбовцям деяких з`єднань і об`єднань з урахуванням їх дислокації.

Отже, за змістом вказаної норми Обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не наділений повноваженнями щодо обчислення вислуги років, тому в цій частині доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими, а рішення суду помилковим.

При цьому колегія суддів враховує наступне. Позивач звернувся зі скаргою до відповідача-2 10.04.2019 року. У відповіді на скаргу відповідач не зазначив про відсутність у нього повноважень щодо обчислення вислуги років для перерахунку пенсії, та не повідомив з урахуванням зазначеного Положення № 530, до якого конкретно органу має звернутися позивач для вирішення цього питання, не направив звернення до компетентного органу. З урахуванням цього, колегія суддів вважає, що слід частково задовольнити вказану позовну вимогу, визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо належного розгляду скарги та зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути скаргу позивача з урахуванням висновків суду та надати вичерпну зрозумілу відповідь, яким органом та в якому порядку має бути вирішено питання обчислення вислуги років.

Щодо вимоги до відповідача-1 про зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням підвищення надбавки за вислугу років до 80%, тобто з моменту надання позивачу статусу «Учасник бойових дій» і виплатити недоплачену пенсію за весь період, починаючи з 19 жовтня 1998 року, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок проведення перерахунку пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45).

Відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522, з 01.01.2007 на Пенсійний фонд України покладені функції лише з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби.

Таким чином, Головне управління не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, відповідальність за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії покладається на установу, якою видавалась довідка.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі № 21-322а14 (№ рішення в ЄДРСР 42010782), де Верховний Суд України вказав, що «за змістом положень пункту 24 Порядку органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Разом із цим, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд першої інстанції не надав правової оцінки цим нормам матеріального закону, перейняв на себе повноваження компетентних органів та передчасно прийняв рішення про задоволення позову в цій частині.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню. Позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 241-245, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі № 160/7071/19 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на зарахування на пільгових умовах до вислуги років, яка обчислена для призначення пенсії військовослужбовцю, часу участі в бойових діях у воєнний час, на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.1998 в справі № 2-1481/1998 р., з часу набрання цим рішенням законної сили, а саме - 20.10.1998 р. у відповідності до п.3 «а» постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо належного розгляду скарги ОСОБА_1 від 10.04.2019 року.

Зобов`язати Дніпропетровський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 10.04.2019 року та надати на неї відповідь згідно діючого законодавства з урахуванням висновків суду.

У іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко