Справа № 826/4349/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року місто Київ №826/4349/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2017 №,

за участі:

представника позивача - адвоката Єфанової Н.В.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 січня 2020 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.10.2017 №, прийняте на підставі акта перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/, є протиправним, прийнято з перевищенням контролюючим органом своїх повноважень, відсутності підстав для проведення перевірки, невмотивованості перенесення строків проведення перевірки, а також відсутністю факту порушення податкового законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 в адміністративній справі №826/4349/18 (суддя Келеберда В.І.) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2018 № задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 17.10.2018 №.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №826/4349/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019, а справу №826/4349/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також, Верховним Судом було визначено в якості належного відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області.

Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм процесуального права, порушили принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи спірні правовідносини, Верховним Судом зазначено, що суди попередніх інстанцій не встановили обставини щодо проведення перевірки відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, та підстави перевірки згідно з підпунктом 78.1.12 цієї статті Кодексу, зокрема, чи така є похідною від перевірки проведеної на підставі підпункту 78.1.11, а також не дослідили питання чи можуть бути результати проведення перевірки, призначеної в межах кримінального провадження, підставою для збільшення грошових зобов`язань шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення до його закінчення. Так, Верховним Судом вказано на те, що суди попередніх інстанцій не встановили та не дослідили результати проведеної перевірки на підставі підпункту 78.1.11, а саме яким документом оформлена ця перевірка, його зміст, чи наслідки цієї перевірки у спірних відносинах покладені в основу прийняття податкового повідомлення-рішення; судами попередніх інстанцій не встановлено правомірність проведення відповідачем (Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Донецькій області) перевірки, проведення якої доручено ухвалою слідчого судді Державної фіскальної служби України.

Листом Верховного Суду від 29.10.2019 №826/4349/18/59137/19 матеріали справи №826/4349/18 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 адміністративну справу №826/4349/18 прийнято до розгляду суддею Літвіновою А.В. в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, зобов`язано сторін у строк до 06.12.2019 із врахуванням постанови Верховного Суду від 22.10.2019 №826/4349/18 надати суду необхідні документи для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та підготувати письмові пояснення з приводу спірних правовідносин.

Представником позивача через канцелярію суду 06.12.2019 подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що за наслідками перевірки фінансових операцій позивача за період 12.12.2013 - 31.12.2015 з Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» та Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент», контролюючим органом було складено довідку від 15.05.2017 №138/05-99-13-04/, яка жодним чином не вплинула на прийняття податкового повідомлення-рішення, оскільки не було зафіксовано жодного порушення позивачем вимог діючого законодавства. Копії вказаної довідки, а також наказів Державної фіскальної служби України, які стали підставою для проведення першої перевірки дотримання вимог податкового законодавства України фізичною особою - ОСОБА_1 при проведенні фінансових операцій за період 12.12.2013 - 31.12.2015 з Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» та Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент», були надані представником відповідача під час перегляду даної справи Верховним Судом та містяться в матеріалах справи.

Також, представником позивача наголошено, що у контролюючого органу були відсутні підстави на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області складено акт перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/ НОМЕР_1 . Позивачем зазначено, що контролюючим органом не доведено факту недійсності правочинів, укладених позивачем з метою купівлі-продажу цінних паперів при проведенні фінансових операцій з Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» та Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» за період 12.12.2013 - 31.12.2015 та вказано на відсутність інформації щодо руху кримінального провадження №0001648.

Зокрема, представником позивача зазначено, що під час здійснення невиїзної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , контролюючим органом не надано належної уваги дослідженню декларацій, якими позивач задекларував відповідні суми податку, сплаченого податковими агентами під час виплати йому дивідендів. Вказані операції з отримання дивідендів у податковій звітності відображені ОСОБА_1 та він був обізнаний про те, що в ході виплати дивідендів обов`язок з нарахування та сплати податку законом покладено на суб`єкта господарювання - емітента цінних паперів і що така особа відповідну суму податку сплатила.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи №826/4349/18 по суті. Також, враховуючи надходження клопотання від представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке обґрунтоване актуальністю даної справи, а також з особливостями транспортного сполучення, обмеженим пересуванням у регіоні внаслідок проведення АТО, неможливістю проведення фінансового забезпечення видатків на відрядження та бажанням особистої участі працівників Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області у судовому розгляді та особистому наданні пояснень по справі, керуючись приписами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив провести судове засідання в адміністративній справі №826/4349/18 в режимі відеоконференції.

Від представника Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області 09.01.2020 до суду надійшли пояснення по справі, в яких вказано на те, що документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 проводилась в рамках діючого законодавства на момент виникнення спірних правовідносин. Перевіркою було встановлено порушення позивачем підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 16 150 010,85 грн. та винесено податкове повідомлення - рішення від 17.10.2017 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем на суму 6 944 519,25 грн. та штрафні санкції на суму 1 736 129,81 грн. Відповідачем наголошено на тому, що перевіркою встановлено, що платежі, здійснені Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» (Закритим недиверсифікованим венчурним пайовим інвестиційним фондом «Альтера Перший»), яка управляє активами пайового фонду, на користь власника інвестиційних сертифікатів - фізичної особи ОСОБА_1 , не є дивідендами, у зв`язку з тим, що станом на момент прийняття наглядовою радою рішення про виплату дивідендів учасникам Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший» прибуток фонду, що залишився після покриття витрат, був меншим на суму нарахованих учасникам дивідендів, що суперечить правилам бухгалтерського обліку. При цьому, станом на дату прийняття відповідних рішень наглядової ради Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший» на банківському рахунку Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший» не було достатньо коштів для виплати дивідендів учасникам. Фактично такі грошові кошти були отримані пізніше в період виплати дивідендів.

Також, відповідачем вказано на те, що платежі, здійснені Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» (Закритим недиверсифікованим венчурним пайовим інвестиційним фондом «Альтера Перший»), яка управляє активами пайового фонду, на користь фізичної особи ОСОБА_1 , також не є дивідендами виходячи з того, що пай не є майном емітента, розрахована сума доходу не є чистим прибутком діяльності емітента. А активи інституту спільного інвестування не є активами компанії з управління активами, оскільки майно (активи) пайового фонду є спільною частковою власністю учасників пайового фонду і на жодному з етапів діяльності вони не переходять у власність компанії з управління активами пайового фонду, а прибуток учасників пайового фонду не вважається чистим прибутком емітента. Так, відповідачем зазначено, що платіж, що здійснюється емітентом інвестиційних сертифікатів на користь власника таких інвестиційних сертифікатів може бути визнаний дивідендами тільки у разі, якщо він розрахований за правилами бухгалтерського обліку та у зв`язку з розподілом частини прибутку.

Крім того, відповідач вказує на правомірність проведення перевірки, незважаючи на наявність довідки від 15.05.2017 №138/05-99-13-04/ НОМЕР_1 , в якій не було зафіксовано порушення позивачем вимог діючого законодавства, оскільки вказана довідка містить застереження щодо можливості здійснення додаткової перевірки контролюючим органом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не виконано вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 щодо надання суду у строк до 06.12.2019 необхідних документів для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи. Крім того, поважності причин пропуску строку надання пояснень по даній адміністративній справі відповідачем не наведено. Зокрема, відповідачем не виконано ані вимог Верховного Суду, ані вимог Окружного адміністративного суду міста Києва щодо надання необхідних документів для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

В той же час, суд наголошує на тому, що Окружним адміністративним судом міста Києва виконано відповідний обов`язок щодо витребування необхідних документів для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи із врахуванням висновків постанови Верховного Суду від 22.10.2019 №826/4349/18. Однак, відповідачем жодних доказів, окрім письмових пояснень, суду не надано.

Слід звернути увагу на те, що згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що відповідачем не забезпечено явку повноважного представника в судове засідання 17.01.2020.

Розгляд справи здійснено із врахуванням частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №761/7660/17 (провадження № 1-кс/761/4779/2017) клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції Леськіва C.B. задоволено; призначено у кримінальному провадженні №0001648 позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України ОСОБА_1 при проведенні фінансових операцій з Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» та Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» за період 12.12.2013 - 31.12.2015.

Листом від 04.04.2017 №8266/7/99-99-13-04-01-17, Державна фіскальна служба України зобов`язала Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області невідкладно вжити заходи для виконання вимог ухвали та проведення документальної позапланової перевірки, зазначеного в ухвалі платника податків на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Як зазначено відповідачем, на підставі вищезазначеної ухвали Шевченківського районного суду міста Києва та листа Державної фіскальної служби України, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області у Донецькій області, наказом від 20.04.2017 №348, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1, пункту 78.2 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призначено позапланову невиїзну документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що наказ про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ОСОБА_1 від 20.04.2017 №348 направлений позивачеві контролюючим органом засобами поштового зв`язку, а повідомлення про проведення вказаної перевірки від 20.04.2017 №50 вручено позивачу під підпис (аркуш справи 12 том ІІІ).

За результатами позапланової документальної невиїзної перевірки ОСОБА_1 , яка проведена відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №761/7660/17 (провадження №1-кс/761/4779/2017), наказу про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ОСОБА_1 від 20.04.2017 №348 та на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, складено довідку від 15.05.2017 №138/05-99-13-04/.

Відповідачем вказано на те, що вищезазначена довідка направлена ОСОБА_1 листом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 16.05.2017 №7406/10/05-99-13-04.

Відповідно до висновків довідки, керуючись пунктом 9 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 №448/96-ВР до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку було спрямовано лист від 15.05.2017 №7285/10/05-99-13-04 щодо проведення перевірки Публічного акціонерного товариства «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» з питань правомірності визначення прибутку та виплату дивідендів учасникам фонду за результатами діяльності за період з 12.12.2013 до 31.12.2015. Також, в довідці зазначено, що у разі отримання інформації, яка свідчить про можливе ухилення ОСОБА_1 від сплати податків та зборів буде розглянуте питання щодо додаткової перевірки.

При цьому, як вбачається з вказаної довідки, перевіркою правильності визначення валових доходів ОСОБА_1 у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2013-2015 роки порушень не встановлено.

За посиланнями відповідача, згідно отриманого висновку Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, вказано про неможливість виплати доходу ОСОБА_1 у вигляді дивідендів за інвестиційними сертифікатами Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший» Публічного акціонерного товариство «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» за наявністю ознак відмивання коштів, ухилення від сплати податків або інших протиправних діянь в проведених операціях.

Також, відповідачем зазначено, що Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку зроблено висновок, що операції з цінними паперами не могли бути джерелом прибутку, який виплачено у вигляді дивідендів учасникам сертифікатами Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший», зокрема й позивачу, оскільки платежі на загальну суму 95 000 063,84 грн., які перераховані від імені Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший» на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у 2013-2014 роках під виглядом дивідендів не відповідають вимогам, встановленим підпунктом 14.1.49 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а оплата придбаних інвестиційних сертифікатів проводилася позивачем за рахунок коштів, отриманих від подальшого продажу вказаних сертифікатів на умовах передоплати за відсутності у нього власних коштів, що могли б бути використані для інвестиційної діяльності.

Як зазначено відповідачем, контролюючим органом було отримано від Департаменту боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Державної фіскальної служби України аналітичне дослідження фінансово-господарських операцій, проведених між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент», що діє від імені Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» на предмет наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та/або інших правопорушень.

Листом Державної фіскальної служби України від 01.08.2017 №20283/7/99-99-13-04-02-17, було зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області провести службове розслідування стосовно фахівців, які проводили перевірку фізичної особи ОСОБА_1 та опрацювати матеріали Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.07.2017 №13/03/13448 та довідку Державної фіскальної служби України від 17.07.2019 №514/99-99-16-03-18 про результати аналітичного дослідження.

На виконання вищезазначеного листа Державної фіскальної служби України, листом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 03.08.2017 №4024/8/05-99, було повідомлено про засідання Дисциплінарної комісії та видано наказ від 02.08.2019 №832 «Про проведення службового розслідування».

Надалі, наказом Державної фіскальної служби України від 09.08.2017 №531, у зв`язку з проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, які проводили перевірку фізичної особи ОСОБА_1 , на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України було зобов`язано забезпечити організацію та проведення працівниками Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області документальної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1 .

На виконання вищезазначеного наказу Державної фіскальної служби України, Головним Управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області видано наказ від 11.08.2017 №887 "Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 ".

Так, відповідачем зазначено, що отримана контролюючим органом інформація стала підставою для видачі наказу про проведення перевірки від 11.08.2017 №887, та відповідно до статей 20, 78, 79 Податкового кодексу України уповноваженими представниками Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору при проведенні фінансових операцій з та Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго», Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» за період з 12.12.2013 по 31.12.2015.

За результатами вказаної перевірки, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області складено акт перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого встановлені порушення вимог підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14, статті 36, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164, підпункту 164.1.20 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, а саме: заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2013-2014 роки на загальну суму 95 000 063,00 грн., внаслідок чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті фізичною особою ОСОБА_1 самостійно в сумі 16 150 010,85 грн., у тому числі за 2013 рік в сумі 9 205 491,60 грн. та за 2014 рік в сумі 6 944 519,25 грн. При цьому, враховуючи вимоги пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, сума грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті фізичною особою ОСОБА_1 за 2013 рік самостійно, не визначається.

Висновки акта перевірки від 31.08.2017 обґрунтовані, зокрема тим, що платежі на загальну суму 95 000 063,84 грн., які перераховані Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент», що діє від імені Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший» на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у 2013-2014 роках під виглядом дивідендів не відповідають вимогам, встановленим підпунктом 14.1.49 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а оплата придбаних інвестиційних сертифікатів Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший» проводилася позивачем за рахунок коштів, отриманих від подальшого продажу вказаних інвестиційних сертифікатів на умовах передоплати за відсутності у нього власних (залучених, позикових) коштів, що могли б бути використані для інвестиційної діяльності.

Також, відповідно до висновків акта перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/, отримані кошти у повному обсязі у розмірі 95 000 063,84 грн., задекларовані фізичною особою ОСОБА_1 у деклараціях про майновий стан і доходи за 2013-2014 роки у рядку як інші доходи, при цьому ОСОБА_1 не виконав податковий обов`язок щодо самостійного нарахування у деклараціях належних до сплати в бюджет сум податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів.

На підставі висновків акта перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області складено податкове повідомлення-рішення від 17.10.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 8 680 649,06 грн., з яких: за основним платежем 6 944 519,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 736 129,81 грн.

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 17.10.2017 №, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, беручи до уваги висновки Верховного суду, викладені в постанові від 22.10.2019 у справі №826/4349/18 (адміністративне провадження №К/9901/26832/19), суд зазначає наступне.

Відповідно до пункт 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок. Так, підпунктами 78.1.11, 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону;

контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 78.4, 78.5 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно приписами статті 42 Податкового кодексу України одаткові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Слід зазначити, що наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 11.08.2017 №887 "Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 " не містить посилання як підставу проведення перевірки на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017 №761/7660/17 та підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України.

Проте, як вбачається з акта перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/, її проведення здійснено, зокрема, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017 №761/7660/17.

Так, надаючи аналіз підставам проведення перевірки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Діючими положеннями підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України передбачена можливість призначення позапланової перевірки на підставі постанови слідчого судді.

Як зазначено Верховним Судом в постанові від 22.10.2019 у справі №826/4349/18, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №761/7660/17 (провадження № 1-кс/761/4779/2017) з посиланням на статтю 78 Податкового кодексу України та 110 Кримінального процесуального кодексу України задоволено клопотання прокурора та призначено у кримінальному провадженні №0001648 позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України фізичною особою - ОСОБА_1 при проведенні фінансових операцій за період 12.12.2013 - 31.12.2015 з Публічним акціонерним товариством «Альтера фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» та Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Есет Менеджмент». Проведення перевірки доручено Державній фіскальній службі України у строки встановлені Податковим кодексом України.

Верховним Судом наголошено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №761/7660/17 призначено проведення перевірки, а не наданий дозвіл на її проведення. Ухвала, постановлена в межах кримінального провадження, не оскаржена.

Разом з тим, Верховним Судом в постанові від 22.10.2019 у справі №826/4349/18 (адміністративне провадження №К/9901/26832/19) зазначено, що позивачем впродовж розгляду справи в судах попередніх інстанцій неодноразово зазначалось, що за результатами перевірки, призначеної в межах кримінального провадження №0001648, податковим органом складена довідка від 15.05.2017 №138/05-99- 13-04/ про те, що позаплановою невиїзною документальною перевіркою порушень не встановлено. Вказана обставина підтверджена податковим органом в поясненнях, наданих суду касаційної інстанції.

Позивачем наголошено на тому, що під час проведення перевірки дотримання вимог податкового законодавства України фізичною особою - ОСОБА_1 при проведенні фінансових операцій за період 12.12.2013 - 31.12.2015 з Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго», Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент», контролючим органом було допущено цілу низку порушень порядку проведення такої перевірки.

Так, контролюючим органом під час проведення перевірки порушено вимоги встановлені Методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, що затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 №22 (далі - Методичні рекомендації) (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин).

Позивачем вказано на те, що з акта перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/ НОМЕР_1 вбачається, що період перевірки - 12.12.2013 - 31.12.2015 вже досліджувався контролюючим органом, та за результатами посадовими особами контролюючого органу складено довідку від 15.05.2017 №138/05-99-13-04/ НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що довідка від 15.05.2017 №138/05-99-13-04/ була надіслана позивачу поштовим відправленням, разом з тим, не була вручена у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Зокрема, щодо підстав та дотримання контролюючим органом встановленого порядку проведення позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , результати якої були оформлені актом перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/, позивачем вказано на необґрунтованість посилання у вказаному акті на таку підставу проведення перевірки, як ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017, оскільки дію такої ухвали, яка носить разовий характер, було вичерпано після проведення першої перевірки, результати якої були оформлені довідкою від 15.05.2017 №138/05-99-13-04/.

Також, щодо посилань контролюючого органу на висновок Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.07.2017 №13/03/13448, позивачем зазначено, що такий висновок складено відносно іншої особи та виключно з використанням «аналітичних даних», всі зроблені контролюючим органом висновки вказують на вчинення неправомірних дій саме Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент», обґрунтування протиправності дій ОСОБА_1 в зазначеному висновку Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку не відображено, наведено лише висновки в формі непрямих припущень.

З матеріалів справи вбачається, підставою для проведення перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , за наслідками якої складено довідку від 15.05.2017 №138/05-99-13-04/ НОМЕР_1 , стала ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №761/7660/17 (провадження № 1-кс/761/4779/2017), наказ про проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 від 20.04.2017 №348, повідомлення про проведення перевірки від 20.04.2017 №50 та вказану перевірку проведено на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст.20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1, пункту 78.2 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України України. Матеріали справи містять докази того, що позивачу було відомо про вказану перевірку (аркуш справи 9-13 том ІІІ).

В той же час, підставою для проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 , за наслідками якої складно акт перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/, став наказ від 11.08.2017 №887 про проведення позапланової документальної виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , виданий на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 09.08.2017 №531 про проведення перевірки та вказану перевірку проведено на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що копія наказу від 11.08.2017 №887 про проведення позапланової документальної виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 не вручалась позивачеві у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Зокрема, матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, на час проведення перевірки контролюючим органом, ОСОБА_1 не був обізнаний про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору при проведенні фінансових операцій з та Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго», Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» за період з 12.12.2013 по 31.12.2015.

Доводи контролюючого органу, що вказаний наказ був отриманий позивачем особисто 15.08.2017 не приймаються судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення позивачу вказаного наказу від 11.08.2017 №887.

Відтак, контролюючим органом не доведено дотримання приписів пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

Отже, у контролюючого органу були відсутні підстави на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області складено акт перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/.

Суд наголошує на тому, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної невиїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Документальна перевірка вимагає дослідження первинних документів. Порушення способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками не проведення перевірки. Податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі незаконної перевірки не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, є належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20.03.2018 №810/1438/17 (адміністративне провадження №К/9901/4570/17).

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем податкового законодавства при виплаті йому дивідендів, суд наголошує на наступному.

Пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України встановлено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.49. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав чи інвестиційних сертифікатів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Підпунктом 14.1.54 «а» пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з підпунктом 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Пунктом 170.5 статті 170 Податкового кодексу України, встановлено особливості оподаткування дивідендів.

Відповідно до підпункт 170.5.1 пункту 170.5 статті 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь дивідендів, крім випадків, зазначених у підпункті 165.1.18 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, є емітент корпоративних прав або за його дорученням інша особа, яка здійснює таке нарахування.

Підпунктом 170.5.2 пункту 170.5 статті 170 Податкового кодексу України визначено, що будь-який резидент, який нараховує дивіденди, включаючи того, який сплачує податок на прибуток підприємств у спосіб, відмінний від загального (є суб`єктом спрощеної системи оподаткування), або звільнений від сплати такого податку з будь-яких підстав, є податковим агентом під час нарахування дивідендів.

Згідно з підпунктом 170.5.3 пункту 170.5 статті 170 Податкового кодексу України, дивіденди, нараховані платникові податку за акціями або іншими корпоративними правами, що мають статус привілейованих або інший статус, що передбачає виплату фіксованого розміру дивідендів чи суми, яка перевищує суму виплат, розраховану на будь-яку іншу акцію (корпоративне право), емітовану таким платником податку згідно з підпунктом 153.3.7 пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, для цілей оподаткування прирівнюються до виплати заробітної плати з відповідним оподаткуванням.

Підпунктом 170.5.4 пункту 170.5 статті 170 Податкового кодексу України визначено, що доходи, зазначені в цьому пункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною у пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Позивачем наголошено, що висновки контролюючого органу щодо виплати Закритим недиверсифікованим венчурним пайовим інвестиційним фондом «Альтера Перший» грошових коштів ОСОБА_1 проводились з порушенням певного порядку, є необґрунтованими. Зокрема, твердження про те, що протоколи Наглядової ради Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Альтера Перший», в яких було зафіксовано рішення про виплату дивідендів учасникам Закритого недиверсифікований венчурний пайовий інвестиційний фонд, оформлені після проведення таких виплат, оскільки протоколи, на підставі яких ОСОБА_1 отримав дивіденди, були складені 25.11.2013 та 05.02.2014, в свою чергу, грошові кошти отримані позивачем 12.12.2013 та 12.03.2014, відповідно. Таким чином, не порушено часовий алгоритм дій з прийняття рішення та виплати грошових коштів. Вказане, жодним чином не спростовано відповідачем.

Також, позивачем зазначено, що у нього відсутні підстави для здійснення контролю щодо осіб, якими йому були виплачені дивіденди та він не зобов`язаний відповідати за порушення вчинені іншими суб`єктами господарювання. Крім того, контролюючим органом не надано доказів щодо порушень чинного законодавства України посадовими особами Публічного акціонерного товариства «Альтера Фінанс», Публічного акціонерного товариства «Укргазотрейд», Приватного акціонерного товариства «Новьюенерго» та Публічного акціонерного товариства «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» при проведені фінансові операцій з позивачем.

Слід зазначити, що контролюючим органом не доведено факту недійсності правочинів, укладених позивачем з метою купівлі-продажу цінних паперів при проведенні фінансових операцій з Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» та Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент» за період 12.12.2013 - 31.12.2015. Так, під час перегляду справи №826/4349/18 Верховним Судом, представник контролюючого органу підтвердив, що вказані угоди не визнавались недійсними.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять інформації щодо будь-яких рішень або процесуальних дій, які вчиняються органами слідства у кримінальному провадженні №0001648, в рамках якого, контролюючим органом було проведено документальні перевірки діяльності ОСОБА_1 .

Також, під час здійснення невиїзної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , контролюючим органом не надано належної уваги дослідженню декларацій, якими позивач задекларував відповідні суми податку, сплаченого податковими агентами під час виплати йому дивідендів.

За посиланням представника позивача, вказані операції з отримання дивідендів у податковій звітності відображені ОСОБА_1 та він був обізнаний про те, що в ході виплати дивідендів обов`язок з нарахування та сплати податку законом покладено на суб`єкта господарювання - емітента цінних паперів і що така особа відповідну суму податку сплатила.

Крім того, суми податку на доходи фізичних осіб та штрафні санкції розраховані контролюючим органом без врахування сум податку, які були сплачені податковими агентами під час виплати ОСОБА_1 дивідендів. Зокрема, позивачем вказано на те, що під час розгляду даної адміністративної справи, контролюючим органом підтверджено, що позивачем відповідно до встановленого чинним законодавством України порядку було складено та подано до контролюючого органу відповідні податкові декларації, в яких відображено у повному обсязі отримані суми дивідендів. Також, було підтверджено інформацію щодо сплати відповідного податку під час виплати таких дивідендів.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що контролюючим органом не виконано вимоги суду щодо надання необхідних документів для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та не надано суду жодних доказів, окрім письмових пояснень, на підтвердження правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 17.10.2017 №, доводи представника позивача не спростовано.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що всупереч вимогам податкового законодавства України, висновки контролюючого органу в спірних правовідносинах базуються на припущеннях.

Враховуючи зазначене, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені контролюючим органом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, щодо недотримання вимог чинного законодавства України позивачем при проведенні фінансових операцій з Публічним акціонерним товариством «Альтера Фінанс», Публічним акціонерним товариством «Укргазотрейд», Приватним акціонерним товариством «Новьюенерго» та Публічним акціонерним товариством «КУА «Альтера Ессет Менеджмент», факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи наведені вище обставини, беручи до уваги висновки Верховного суду, викладені в постанові від 22.10.2019 у справі №826/4349/18 (адміністративне провадження №К/9901/26832/19), на підставі наданих сторонами пояснень та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій від 17.10.2017 №, прийняте на підставі акта перевірки від 31.08.2017 №522/05-99-13-04/, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 17.10.2017 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (87526, Донецька область, м.Маріуполь, вулиця Італійська, 59, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 8 810 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2020.