Справа № 295/17246/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/17246/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Полонець С.М.

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

28 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Матвієнка Миколи Сергійовича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2019 року (повний текст якої складено в м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Матвієнка Миколи Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Матвієнка Миколи Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Матвійком Миколою Сергійовичем 06.11.2019 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №528953, відповідно до якої ОСОБА_1 06.11.2019 року о 16 год. 31 хв. керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі М06 Київ-Чоп, 238 км. в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 зі швидкістю 96 км./год., чим порушив п.п. 12.4 ПДР України, що підтверджується відеозаписом з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTIТС 00545.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Суд, зважаючи на обов`язок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідно до норми ч.2 ст.77 КАС України, та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача, вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обов`язку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Суд також виходить з норми ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з наданого відповідачем диска з фото та відеофіксацією події, поліцейським Матвійком М.С. було встановлено, що ОСОБА_1 06.11.2019 року на автодорозі М-06 Київ-Чоп 238 км. керуючи транспортним засобом Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 96 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 46 км./год.

Тобто, в оскаржуваній постанові зазначено марку, модель та номерний знак іншого транспортного засобу, ніж той, що зафіксований на фото та відеоматеріалах, наданих відповідачем у суді першої інстанції.

Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що вищевказаний автомобіль рухався об 11 год. 02 хв., а оскаржувану постанову складено о 10 год. 35 хв., тобто до зазначеного часу. При цьому, в постанові зазначено, що автомобіль рухався о 16 год. 31 хв., що не відповідає даним з відеозапису, який було надано суду першої інстанції.

Більше того, до апеляційної скарги відповідачем долучено фото а також відеофіксацію правопорушення, однак суд апеляційної інстанції вказані докази до уваги не бере, оскільки вказані докази не були досліджені судом першої інстанції, більше того з вказаного фото та відеофіксації взагалі неможливо встановити який транспортний засіб його номерний знак, та хто ним керує.

Вищевказані невідповідності, викладені в оскаржуваній постанові свідчать про неповне з`ясування поліцейським фактичних обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, якою передбачено, що постанова має містити дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, а також транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Матвієнка Миколи Сергійовича залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.