Справа № 160/11390/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В.,розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства "КВАДРАТ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням, зазнаючи, що:
- реальність фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Агрокомплекс Торо», ТОВ «Брікмап» підтверджується первинними бухгалтерськими документами, які були складені в процесі господарської діяльності;
- на момент здійснення господарських операцій, позивач та його контрагенти ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Агрокомплекс Торо», ТОВ «Брікмап» були зареєстровані платниками податку на додану вартість;
- в обґрунтування нереальності здійснення господарських операцій з контрагентами перевіряючі посилаються на дані інформаційної бази ДФС України та аналіз податкової звітності контрагентів ПП «КВАДРАТ», під час дослідження яких було виявлено, що інформація про наявність лише одного працівника, не в повному обсязі здавалася податкова звітність та сплачувалися податки. Однак, такі посилання є безпідставними, оскільки вони не є безумовною підставою для висновку про порушення ПП «КВАДРАТ» податкового законодавства, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податку від інших осіб, від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та визначення суб`єктом господарювання понесених витрат поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.
На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Розгляд справи по суті вирішено розпочати з 20.12.2019 року.
03.12.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на таке:
- протягом періоду діяльності підприємств, пов`язаних по ланцюгу ймовірного постачаня ТМЦ (ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Ракфел», ТОВ «Брікмап») встановлено відсутність власних або орендованих офісних та складських приміщень, автотранспорту, кваліфікованого персоналу та інше необхідне для ведення фінансово-господарської діяльності, характерні для реального сектору економіки. Податкова звітність надавалась підприємствами вибірково, не всі звіти подані, декларації з ПДВ в основному надані з від`ємним значенням, що означає відсутність сплати податків до бюджету. Згідно аналізу податкових накладних ПП «КВАДРАТ» встановлено придбання ТМЦ без націнки, або встановлено зростання ціни в ланцюгу в 100 разів, що означає «штучність» даних угод;
- ПП «КВАДРАТ» при укладанні договорів постачання з ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Ракфел», ТОВ «Брікмап» не мало підтверджень ділової репутації, гарантій виконання зобов`язань, необхідних ресурсів, відповідного досвіду та інших ознак комерційної привабливості для обрання саме цього контрагента. Таким чином, встановлено відсутність належної обачності при виборі контрагентів ПП «КВАДРАТ», що є ознакою штучного характеру оформленого договору, мета укладання якого - формування документообігу по нереальній господарській операції.
16.12.2019 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в обгрунтування якої зазначено, що позивач не погоджується з доводами відповідача, наведеними у відзиві, та вказує, що такі доводи не підтверджують правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення .
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Відповідно до вимог ст. 258 КАС України, справа повинна була бути розглянута до 17.01.2019 року.
При цьому, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юхно І.В. перебувала у щорічній відпустці з 27.12.2019 по 27.01.2020 року.
Згідно ч. 6 ст. 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Отже, справу було розглянуто 28.01.2020 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Позивачем було оскаржено податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДПС України.
Рішенням ДПС України від 09.09.2019 року №1028/6/99-00-08-05-02 строк розгляду скарги продовжено до 17.10.2019 року.

Рішенням ДПС України від 17.10.2019 року №5841/6/99-00-08-05-02 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Стосовно твердження позивача про несвоєчасно надану відповідь рішенням від 09.09.2019 року №1028/6/99-00-08-05-02, яким продовжено строк розгляду скарги позивача, у зв`язку з чим скарга вважається задоволеною, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.59.8 та 59.9 ст. 59 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Суд зазначає, що скарга позивача була отримана ДПІ України 19.08.2019 року, а тому строк для прийняття рішення про розгляд скарги чи продовження строку розгляду скарги мало бути прийнято ДПС України до 08.09.2019 року включно.

08.09.2019 року було вихідним днем - неділею.

У випадку коли останній день строку припадає на вихідний, то він переноситься на перший робочий день.

Першим робочим днем після вихідного дня - неділі - 08.09.2019 року є понеділок 09.09.2019 року.

Рішення про продовження розгляду скарги було датовано 09.09.2019 року, тобто 20 днем після надходження скарги на розгляд до ДПІ України, відтак твердження позивача про несвоєчасність надання відповіді на скаргу позивача є необґрунтованим.

Надаючи оцінку доводам позивача про протиправність оскаржуваного рішення, з огляду на помилковість висновків контролюючого органу про відсутність реального характеру господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Агрокомлекс Торо» (нова назва TOB «РАКФЕЛ») за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року, ТОВ «БРІКМАП» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 року, ТОВ «Київ Опт Інвест» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Флорінг Торг» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Прайм Фін Труп» за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 року, ТОВ «Блісс-М» за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 року, суд виходить з наступного.

Між ПП «Квадрат» (покупець) та ТОВ «Київ Опт Інвест» (постачальник) було укладено договір поставки №06/12-2016 від 06.12.2016 року, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити товар з усіма приналежностями та документами, а покупець прийняти та оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2, 2.1 та 3.1 договору кількість товару, асортимент та вартість визначається відповідно до додатків-специфікацій.

Пунктом 7.3 договору визначено, що постачальник передає покупцеві на продукцію рахунок-фактуру, накладну.

На підставі п. 8.1 договір діє до 31.12.2017 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію №06/12-2016 року від 06.12.2016 року на поставку товару у грудні 2016 року, в якій визначені умови поставки EX.WORK - склад постачальника.

Згідно до вказаної специфікації ТОВ «Київ Опт Інвест» зобов`язується поставити запчастини згідно номенклатури на загальну суму 222819,84 грн., в тому числі ПДВ 37136,64 грн.

ТОВ «Київ Опт Інвест» на виконання умов договору виписано на адресу ПП «Квадрат» видаткові та податкові накладні на загальну суму 222819,84 грн., в тому числі ПДВ 37136,64 грн.:

- видаткова накладна №1212/16 від 12.12.2016 року та податкова накладна №128 від 12.12.2016 року на загальну суму 57902,40 грн., в тому числі ПДВ 9650,40 грн.;

- видаткова накладна №1213/13 від 13.12.2016 року та податкова накладна №130 від 13.12.2016 року на загальну суму 80989,44 грн., в тому числі ПДВ 13498,24 грн.;

- видаткова накладна №1214/12 від 14.12.2016 року та податкова накладна №133 від 14.12.2016 року на загальну суму 83928,00 грн., в тому числі ПДВ 13988,00 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту на загальну суму 37136,67 грн. у грудні 2016 року.

Транспортування товару відбувалось згідно наступних товарно-транспортних накладних: №655380 від 12.12.2016 року, №655382 від 13.12.2016 року, №655384 від 14.12.2016 року, водієм ОСОБА_1 , автомобілем Газель НОМЕР_8, автомобільний перевізник, замовник ПП «Квадрат», вантажовідправник ТОВ «Київ Опт Інвест» Україна, 01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, буд.12а.; вантажоодержувач ПП «Квадрат» Україна, 50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 219, пункт навантаження - м.Київ, вул. Кіквідзе, буд.12а., пункт розвантаження - м. Кривий Ріг вул. Халтуріна, 137.

Між ПП «Квадрат» (покупець) та ТОВ «Флорінг Торг» (постачальник) було укладено договір поставки №07/12-2016 від 07.12.2016 року, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити товар з усіма приналежностями та документами, а покупець прийняти та оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2, 2.1 та 3.1 договору кількість товару, асортимент та вартість визначається відповідно до додатків-специфікацій.

Пунктом 7.3 договору визначено, що постачальник передає покупцеві на продукцію рахунок-фактуру, накладну.

На підставі п. 8.1 договір діє до 31.12.2017 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію №07/12-2016 року від 07.12.2016 року на поставку товару у грудні 2016 року, в якій визначені умови поставки EX.WORK - склад постачальника.

Згідно до вказаної специфікації ТОВ «Флорінг Торг» зобов`язується поставити запчастини згідно номенклатури на загальну суму 329934,60 грн., в тому числі ПДВ 54989,10 грн.

ТОВ «Флорінг Торг» на виконання умов договору виписано на адресу ПП «Квадрат» видаткові та податкові накладні на загальну суму 329934,60 грн., в тому числі ПДВ 54989,10 грн.:

- видаткова накладна №1226/14 від 26.12.2016 року та податкова накладна №236 від 29.12.2016 року на загальну суму 130236 грн., в тому числі ПДВ 21706 грн.;

- видаткова накладна №1227/06 від 27.12.2016 року та податкова накладна №235 від 27.12.2016 року на загальну суму 129502,20 грн., в тому числі ПДВ 21583,70 грн.;

- видаткова накладна №1229/05 від 29.12.2016 року та податкова накладна №128 від 12.12.2016 року на загальну суму 57902,40 грн., в тому числі ПДВ 9650,40 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту на загальну суму 54989,10 грн. у грудні 2016 року.

Транспортування товару відбувалось згідно наступних товарно-транспортних накладних: №655399 від 26.12.2016 року, №655402 від 27.12.2016 року, №655405 від 29.12.2016 року, водієм ОСОБА_1 , автомобілем Газель НОМЕР_8, автомобільний перевізник, замовник ПП «Квадрат», вантажовідправник ТОВ «Флорінг Торг» Україна, 01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, буд.12а.; вантажоодержувач ПП «Квадрат» Україна, 50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 219, пункт навантаження - м.Київ, вул. Кіквідзе, буд.12а., пункт розвантаження - м. Кривий Ріг вул. Халтуріна, 137.

Між ПП «Квадрат» (покупець) та ТОВ «Агрокомплекс Торо» (постачальник) було укладено договір поставки №20-11/2017 від 20.11.2017 року, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити товар з усіма приналежностями та документами, а покупець прийняти та оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2, 2.1 та 3.1 договору кількість товару, асортимент та вартість визначається відповідно до додатків-специфікацій.

Пунктом 7.3 договору визначено, що постачальник передає покупцеві на продукцію рахунок-фактуру, накладну.

На підставі п. 8.1 договір діє до 31.12.2017 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію №1 від 20.11.2017 року, в якій визначені умови поставки EX.WORK - склад постачальника.

Згідно до вказаної специфікації ТОВ «Агрокомплекс Торо» зобов`язується поставити запчастини згідно номенклатури на загальну суму 714576,00 грн., в тому числі ПДВ 119096,00 грн.

ТОВ «Агрокомплекс Торо» на виконання умов договору виписано на адресу ПП «Квадрат» видаткові та податкові накладні на загальну суму 714576,00 грн., в тому числі ПДВ 119096,00 грн.:

- видаткова накладна №25 від 01.12.2017 року та податкова накладна №25 від 01.12.2017 року на загальну суму 283680 грн., в тому числі ПДВ 47280 грн.;

- видаткова накладна №706 від 07.12.2017 року та податкова накладна №706 від 07.12.2017 року на загальну суму 212922,00 грн., в тому числі ПДВ 35487,00 грн.;

- видаткова накладна №807 від 08.12.2017 року та податкова накладна №807 від 08.12.2017 року на загальну суму 90750,00 грн., в тому числі ПДВ 15125,00 грн.;

- видаткова накладна №1416 від 14.12.2017 року та податкова накладна №1416 від 14.12.2017 року на загальну суму 127224,00 грн., в тому числі ПДВ 21204,00 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту на загальну суму 119096,00 грн. у грудні 2017 року.

Транспортування товару відбувалось згідно наступних товарно-транспортних накладних:

- №170000650 від 01.12.2017 року, №170000692 від 07.12.2017 року, №170000704 від 14.12.2017 року, водієм ОСОБА_2 , автомобілем MAN НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 , замовник ПП «КВАДРАТ», вантажовідправник - ТОВ «Агрокомплекс Торо»: Україна, 49034, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Любарського, буд.98, оф.14.; вантажоодержувач - ПП «КВАДРАТ»: Україна, 50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Кобилянського, 219, пункт навантаження - м.Дніпро, вул. Автопаркова, буд.2, пункт розвантаження - м.Кривий Ріг вул. Халтуріна, 137, відпуск за довіреністю вантажоодержувача: серія №179 від 07.12.2017, вантаж отримав водій/експедитор ОСОБА_2 , бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника- ОСОБА_4 директор, відпуск дозволив ОСОБА_4 директор, супровідні документи на вантаж - рахунок-фактура, видаткова накладна, сертифікат якості, транспортні послуги - доставка вантажу. У відомостях про вантаж зазначено ролики, рахунок, накладна, сертифікат якості;

- №170000352 від 08.12.2017 року водієм ОСОБА_1 , автомобілем Газель НОМЕР_8, автомобільний перевізник, замовник ПП «Квадрат», вантажовідправник - ТОВ «Агрокомплекс Торо»: Україна, 49034, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Любарського, буд.98, оф.14.; вантажоодержувач ПП «Квадрат» Україна, 50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 219, пункт навантаження - м.Київ, вул. Кіквідзе, буд.12а., пункт розвантаження - м. Кривий Ріг вул. Халтуріна, 137; відпуск за довіреністю вантажоодержувача: серія №180 від 08.12.2017, вантаж отримав водій/експедитор ОСОБА_1 , бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника) - ОСОБА_4 директор, відпуск дозволив ОСОБА_4 директор, супровідні документи на вантаж: рахунок-фактура, видаткова накладна, сертифікат якості, транспортні послуги - доставка вантажу. У відомостях про вантаж зазначено ролики, рахунок, накладна, сертифікат якості.

Розрахунки здійснені у розмірі 82176 грн. у січні 2018 року згідно виписки банку від 04.01.2018 року.

Між ПП «Квадрат» (покупець) та ТОВ «Брікмап» (постачальник) було укладено договір поставки №28-05/2018 від 28.05.2018 року, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити товар з усіма приналежностями та документами, а покупець прийняти та оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2, 2.1 та 3.1 договору кількість товару, асортимент та вартість визначається відповідно до додатків-специфікацій.

Пунктом 7.3 договору визначено, що постачальник передає покупцеві на продукцію рахунок-фактуру, накладну.

На підставі п. 8.1 договір діє до 31.12.2018 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію №3 від 12.07.2018 року, в якій визначені умови поставки EX.WORK - склад постачальника.

Згідно до вказаної специфікації ТОВ «Брікмап» зобов`язується поставити запчастини згідно номенклатури на загальну суму 665532 грн., в тому числі ПДВ 110922 грн.

ТОВ «Брікмап» на виконання умов договору виписано на адресу ПП «Квадрат» видаткові та податкові накладні на загальну суму 665532 грн., в тому числі ПДВ 110922 грн.:

- видаткова накладна №272 від 24.09.2018 року та податкова накладна №272 від 24.09.2018 року на загальну суму 462624 грн., в тому числі ПДВ 77104 грн.;

- видаткова накладна №273 від 26.09.2018 року та податкова накладна №273 від 26.09.2018 року на загальну суму 202908 грн., в тому числі ПДВ 33818 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту на загальну суму 110922 грн. у вересні 2018 року.

Транспортування товару відбувалось згідно наступних товарно-транспортних накладних: №110000145 від 24.09.2018 року та №110000146 від 26.09.2018 року, автомобілем Мерседес-бенс НОМЕР_3, автомобільний перевізник ПП «КВАДРАТ», водій ОСОБА_5 ( НОМЕР_4 ), замовник ПП «КВАДРАТ», вантажовідправник ТОВ «Брікмап»: Україна, 49087, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Василя Макуха, буд.1, кім. 101.; вантажоодержувач ПП «КВАДРАТ»: Україна, 50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 219, пункт навантаження - м.Дніпро, вул. Автопаркова, буд.2, пункт розвантаження - м.Кривий Ріг вул.Халтуріна, 137, відпуск за довіреністю вантажоодержувача, вантаж отримав водій/експедитор ОСОБА_5 , бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника - ОСОБА_6 директор, відпуск дозволив ОСОБА_6. директор (підпис, печатка ТОВ «Брікмап»), супровідні документи на вантаж - рахунок-фактура, видаткова накладна, сертифікат якості, транспортні послуги - доставка вантажу. У відомостях про вантаж зазначено ролики, рахунок, накладна, сертифікат якості.

Розрахунки між підприємствами проводились грошовими коштами у жовтні 2018 року та квітні 2019 року на суму 665532 грн. згідно виписок банку: 05.10.2018 року на суму 76536 грн., 03.10.2018 року на суму 67056 грн., 03.10.2018 року на суму 28944 грн., 03.10.2018 року на суму 202908 грн., 03.10.2018 року на суму 290088 грн.

Між ПП «Квадрат» (покупець) та ТОВ «Прайм Фін Груп» (постачальник) було укладено договір поставки №06/03-2017 від 06.03.2017 року, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити товар з усіма приналежностями та документами, а покупець прийняти та оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2, 2.1 та 3.1 договору кількість товару, асортимент та вартість визначається відповідно до додатків-специфікацій.

Пунктом 7.3 договору визначено, що постачальник передає покупцеві на продукцію рахунок-фактуру, накладну.

На підставі п. 8.1 договір діє до 31.12.2017 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію №1, в якій визначені умови поставки EX.WORK - склад постачальника.

Згідно до вказаної специфікації ТОВ «Прайм Фін Груп» зобов`язується поставити запчастини згідно номенклатури на загальну суму 240777,72 грн., в тому числі ПДВ 40129,62 грн.

ТОВ «Прайм Фін Груп» на виконання умов договору виписано на адресу ПП «Квадрат» виписані видаткові та податкові накладні на загальну суму 240777,72 грн., в тому числі ПДВ 40129,62 грн.:

- видаткову накладну №000019 від 03.04.2017 року та податкову накладну №20 від 03.04.2017 року на загальну суму 71070,72 грн., в тому числі ПДВ 11845,12 грн.;

- видаткову накладну №000034 від 05.04.2017 року та податкову накладну №35 від 05.04.2017 року на загальну суму 169707 грн., в тому числі ПДВ 28284,50 грн.

ТОВ «Прайм Фін Груп» надано на адресу ПП «Квадрат» рахунки-фактури:

- №000019 від 03.04.2017 року на загальну суму 71070,72 грн., в тому числі ПДВ 11845,12 грн.;

- №000034 від 05.04.2017 року на загальну суму 169707 грн., в тому числі ПДВ 28284,50 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту на загальну суму 40129,62 грн. у квітні 2017 року.

Транспортування товару відбувалось згідно наступних товарно-транспортних накладних: № від 03.04.2017 року №170000062 від 05.04.2017 року автомобілем Газель НОМЕР_5 , автомобільний перевізник ПП «КВАДРАТ», водій ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 ), замовник ПП «КВАДРАТ», вантажовідправник ТОВ «Прайм-Фін Груп» Україна, 87548, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Громової, буд.69.; Вантажоодержувач ПП «КВАДРАТ» Україна, 50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 219, пункт навантаження - м. Маріуполь, вул.Громової, буд.69, пункт розвантаження - м. Кривий Ріг вул. Халтуріна, 137.

У квітні 2017 року проведені розрахунки між ТОВ «Прайм-Фін Груп» та ПП «Квадрат» на суму 33708,88 грн., у листопаді - на суму 207068,84 грн.

Між ПП «Квадрат» (покупець) та ТОВ «Блісс-М» (постачальник) було укладено договір поставки №29-05/2017 від 29.05.2017 року, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити товар з усіма приналежностями та документами, а покупець прийняти та оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2, 2.1 та 3.1 договору кількість товару, асортимент та вартість визначається відповідно до додатків-специфікацій.

Пунктом 7.3 договору визначено, що постачальник передає покупцеві на продукцію рахунок-фактуру, накладну.

На підставі п. 8.1 договір діє до 31.12.2017 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію №1 від 29.05.2017 року, в якій визначені умови поставки EX.WORK - склад постачальника.

Згідно до вказаної специфікації ТОВ «Блісс-М» зобов`язується поставити запчастини згідно номенклатури на загальну суму 199582,20 грн., в тому числі ПДВ 33263,70 грн.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію №2 від 29.05.2017 року, в якій визначені умови поставки EX.WORK - склад постачальника.

Згідно до вказаної специфікації ТОВ «Блісс-М» зобов`язується поставити запчастини згідно номенклатури на загальну суму 101088 грн., в тому числі ПДВ 16848 грн.

ТОВ «Блісс-М» на виконання умов договору виписано на адресу ПП «Квадрат» видаткові та податкові накладні на загальну суму 300669 грн., в тому числі ПДВ 50111,70 грн.:

- видаткову накладну №000383 від 18.07.2017 року та податкову накладну №45 від 18.07.2017 року на загальну суму 199582,20 грн., в тому числі ПДВ 33263,70 грн.;

- видаткову накладну №000403 від 20.07.2017 року та податкову накладну №65 від 20.07.2017 року на загальну суму 101088 грн., в тому числі ПДВ 16848 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту на загальну суму 50111,70 грн. у липні 2017 року.

Транспортування товару відбувалось згідно наступних товарно-транспортних накладних: №170000150 від 18.07.2017 року та №170000160 від 20.07.2017 року автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 , водій ОСОБА_2 ( НОМЕР_7 ), замовник ПП «КВАДРАТ», вантажовідправник ТОВ «Блісс-М» Україна, 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Миру, буд.123-а.; вантажоодержувач - ПП «КВАДРАТ»: Україна, 50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул..Кобилянського, 219, пункт навантаження - м. Маріуполь, проспект Миру, буд. 123-а., пункт розвантаження - м.Кривий Ріг,

Розрахунки між підприємствами ТОВ «Блісс-М» та ПП «КВАДРАТ» проводилися грошовими коштами у серпні 2017 року (11.08.2017) на суму 42094 грн., у жовтні 2017 року (13.10.2017) на суму 1907790 грн., у листопаді 2017 року (13.11.2017) на суму 88479 грн., згідно виписок банку.

Отриманий товар в подальшому був реалізований ПП «КВАДРАТ» наступним підприємствам:

- отриманий від ТОВ «Київ Опт Інвест» в грудні 2016 року - ТОВ «КВМШ Плюс», ПАТ «Інгулецький ГЗК», ПАТ «Північний ГЗК»;

- отриманий від ТОВ «Флорінг Торг» в грудні 2016 року - ТОВ «НПП-Рудпромавтоматика», ТОВ «Новотроїцьке Рудоуправління», ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», ТОВ «ОМЗ-Кривбас-Сервіс»;

- отриманий від ТОВ «Прайм Фін Груп» у квітні 2017 року - ТОВ «КВМШ Плюс», ПрАТ «Центральний ГЗК»;

- отриманий від ТОВ «Блісс-М» в липні 2017 року - ПрАТ «Центральний ГЗК»;

- отриманий від ТОВ «Агрокомплект Торо» в грудні 2017 року - ПАТ «Інгулецький ГЗК», ПАТ «Північний ГЗК», ПрАТ «Центральний ГЗК»;

- отриманий від ТОВ «Брікмап» у вересні 2018 року - ТОВ «Промспецбуд».

На підтвердження наявності у позивача транспортних засобів, якими здійснювалось транспортування товару, позивачем надано до матеріалів справи копії договорів:

- найму транспортних засобів, укладених з ОСОБА_1 від 11.04.2016 року, та з ОСОБА_9 від 05.06.2018 року;

- надання послуг з перевезення вантажів №03/08 від 05.01.2017 року, укладеного з ФОП ОСОБА_3 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції на час здійснення господарських відносин між позивачем та контрагентами) податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

З вищенаведених правових норм вбачається, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (тут і далі - в редакції на час здійснення господарських відносин між позивачем та контрагентами) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, висновки щодо порушення ПП «Квадрат» приписів податкового законодавства зроблено з огляду на непідтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Ракфел», ТОВ «Брікмап» та встановлення проведення фінансових потоків з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, які не мають реального характеру.

Посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки зазначено, що згідно з аналізом баз даних ДФС та податкової звітності по контрагентам встановлено:

1) відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, основних фондів, що свідчить про відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині продажу товару;

2) недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності в частині продажу товару;

3) згідно з аналізом баз даних ДФС встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) вищезазначеними контрагентами-постачальниками, товар реалізований позивачу підприємствами не придбавався.

Суд вважає неправомірними доводи податкового органу в акті перевірки на відсутність у контрагентів позивача ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Ракфел», ТОВ «Брікмап» необхідних умов для здійснення господарської діяльності, зокрема, відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, основних фондів, трудових ресурсів, як на підставі непідтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача, оскільки відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

До того ж, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати ними податку до бюджету, а тому якщо останні не виконали своїх зобов`язань щодо сплати податку або мінімізували свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ за наявності факту реального вчинення господарських операцій, як у даній ситуації, та у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 року у справі №820/8206/15.

Суд також відхиляє посилання контролюючого органу на аналіз інформації баз даних ДФС, яким встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) вищезазначеними контрагентами-постачальниками, оскільки товар реалізований позивачу підприємствами не придбавався, з огляду на те, що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами.

Наведена правова позиція узгоджується з викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 року у справі №2а/0470/4526/12.

Доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно зазначених контрагентів позивача, які б набрали законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом до суду не надано, а, отже, сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Суд вважає неприйнятними доводи відповідача про те, що сам факт того, що деякі контрагенти позивача фігурують в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення є доказом протиправного формування податкового кредиту, з огляду на необґрунтованість належності цього конкретного доказу для підтвердження заперечень в розумінні частини третьої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17 (адміністративне провадження №К/9901/40809/18), в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №808/2360/17 (адміністративне провадження №К/9901/47560/18).

Також, суд зазначає, що відсутність ТТН на транспортування продукції не може автоматично свідчити про безтоварність господарської операції за наявності інших належних доказів. З огляду на що певні недоліки у ТТН або відсутність певних ТТН не може спричиняти для позивача негативних наслідків в аспекті свідчення про безтоварність господарської операції.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №821/589/17.

Відповідачем не спростовано факт наявності у ПП «Квадрат» податкових накладних, які належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також те, що за даними накладними сплачено постачальникам у повному обсязі податок на додану вартість у складі вартості поставлених товарів, належним чином оформлені та здані усі декларації, як це узгоджується з положеннями Податкового кодексу України то, відповідно, свідчить про наявність у позивача права на включення до податкового кредиту сплачених сум податку на додану вартість.

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само як і деякі помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Аналогічна позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах по справах №822/1815/17 від 21.03.2018р., №804/939/16 від 20.03.2018р.

Також, суд зазначає, що формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Вищенаведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі Булвес АД проти Болгарії (заява № 3991/03). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Крім того суд зазначає, що рішення ЄСПЛ Булвес АД проти Болгарії як на звичну практику країн Європейського Союзу в питанні відповідальності платників податку за податкові делікти посилається на два рішення Суду Європейського союзу: об`єднане рішення (консультативний висновок) Суду ЄС від 12 січня 2006 року в справі Optigen Ltd (C354/03), Fulcrum Electronics Ltd (C355/03) and Bond House Systems Ltd (C484/03) v Commissioners of Customs Ц Excise і об`єднане рішення Суду ЄС від 6 липня 2006 року в справі Axel Kittel v. Belgian State, (C439/04) і Belgian State v. Recolta Recycling (SPRL, C440/04) (ECR 2006, page I0616).

Так, у рішенні Суду ЄС від 12 січня 2006 року зазначається: ... право на вирахування податку на додану вартість особою, що має статус платника ПДВ, яка здійснює відповідні операції, не може зачіпатися тією обставиною, що в ланцюгу поставок, в яку входять зазначені операції, попередня або наступна операція будуть пов`язані з шахрайством при сплаті податку на додану вартість, про яку платник податку не знав та не міг знати.

В даному випадку, контролюючим органом не доведено недобросовісність платника податку ПП «Квадрат» у взаємовідносинах з ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Ракфел», ТОВ «Брікмап».

Слід зауважити, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар, незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Такий висновок узгоджується із позицією колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові по справі №К/9901/1349/17 від 27.03.2018 року

Контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента позивача трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів купівлі - продажу, укладених позивачем з контрагентом, як не було надано і доказів про наявність фактів, які встановлені судами, однак не враховані під час прийняття рішень, та свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі №817/1339/17 (адміністративне провадження №К/9901/49539/18).

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що зазначені господарські операції з контрагентами ТОВ «Київ Опт Інвест», ТОВ «Флорінг Торг», ТОВ «Прайм Фін Груп», ТОВ «Блісс-М», ТОВ «Ракфел», ТОВ «Брікмап» здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вказаними контрагентами, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині донарахування позивачеві податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій по господарським операціям із зазначеними контрагентами.

З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 25.07.2019 року є таким, що прийняте за відсутності правових підстав для його прийняття, а тому підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 7732,24 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №403 від 30.10.2019 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 7732,24 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства "КВАДРАТ" (місцезнаходження: 50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, буд.219; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 25.07.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь приватного підприємства "КВАДРАТ" судові витрати у розмірі 7732,24 грн. (сім тисяч сімсот тридцять дві гривні двадцять чотири копійки).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Юхно