Справа № 640/1739/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2020 року м. Київ № 640/1739/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна столиця» про забезпечення позову до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна столиця» (далі - ТОВ «Торгівельна столиця», заявник) з заявою про забезпечення адміністративного позову, в якій просить:

зупинити дію індивідуального акта - постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна Столиця" накладено штраф у розмірі 417 300,00 грн - до встановлення в судовому порядку правомірності застосування штрафу;

заборонити Головному управлінню Держпраці у Київській області (та його посадовим і службовим особам) вчиняти певні дії, а саме: звертатись до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів із заявою про примусове виконання постанови від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713;

заборонити Печорському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняти дії щодо прийняття до примусового виконання Постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафі уповноваженими посадовими особами від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що він має намір подати до Окружного адміністративного суду міста Києва позов до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» накладено штраф у розмірі 417 300, 00 грн.

У той же час, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 р. № 509, штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, та у разі не сплати - стягується органами державної виконавчої служби. Даним Порядком, як зазначає заявник, не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Заявник звертає увагу, що оскільки він не має наміру сплачувати у добровільному порядку накладений постановою штраф до з`ясування всіх обставин, за яких державний орган дійшов висновку про порушення підприємством законодавства про працю, існує реальна можливість передачі відповідачем даної постанови на виконання до виконавчої служби та початку державним виконавцем примусового виконання постанови від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713.

Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ТОВ «Торгівельна столиця» до ухвалення рішення в адміністративній справи, оскільки правомірність оскаржуваної постанови буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, а тому у разі задоволення позовних вимог позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання постанови.

Вказані обставини свідчать на переконання заявника про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви.

Вирішуючи вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності сукупності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить:

зупинити дію індивідуального акта - постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713;

заборонити Головному управлінню Держпраці у Київській області (та його посадовим і службовим особам) вчиняти дії направленні на стягнення штрафу за вказаною постановою;

заборонити Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняти дії щодо прийняття до примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафі уповноваженими посадовими особами від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713.

Втім, позивачем в заяві про забезпечення позову не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав визначених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, так само, які і не надано доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Зокрема, заявником не наведено обставин та не надано доказів та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову за вказаних обставин якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, а також про очевидну протиправність постанови Головного управління Держпраці у Київській області, яку заявник має намір оскаржити до суду.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що прийняття Головним управлінням Держпраці у Київській області постанови про накладення штрафі уповноваженими посадовими особами від 24.12.2019 № КВ2090/1777/АВ/СПТД/ФС-713 та направлення на адресу Головного управління Держпраці у Київській області адвокатського запиту з метою встановлення обставин, за яких ТОВ «Торгівельна столиця» притягнуто до відповідальності, шляхом прийняття оскаржуваної постанови, само по собі не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів та не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав визначених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, так само, які і не надано доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна столиця» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко