Справа № 370/1765/17
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/1765/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Ілюшенко К.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області за правилами загального позовного провадження справу за позовом

ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Макарівської селищної ради Київської області про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, та зобов`язання повторно надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; визнання протиправним та скасування рішення Макарівської селищної ради Київської області №575-33-VII від 21.06.2018 року про передачу у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:022:0009,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнював, до Макарівської селищної ради Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Макарівської селищної ради Київської області про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, та зобов`язання повторно надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; визнання протиправним та скасування рішення Макарівської селищної ради Київської області №575-33-VII від 21.06.2018 року про передачу у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:022:0009, посилаючись на те, що він 19.06.2017 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Макарівської селищної ради Київської області про відмову у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, та зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

06.07.2017 року він, позивач отримав ухвалу Київського окружного адміністративного суду справа №810/2101/17 від 19.06.2017 року про повернення позовної заяви у зв`язку з не підсудністю справи адміністративному суду, а спір підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

В ухвалі Київського окружного адміністративного суду зазначено, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Позивач зазначає, що 03.04.2017 року у відповідності до норм ст.19 Конституції України, ст.116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, звернувся до відповідача з письмовою заявою про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.15 га, та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Макарівської селищної ради в межах населеного пункту.

07.06.2017 року простою кореспонденцією він, позивач отримав від відповідача витяг з рішення Макарівської селищної ради Київської області сьомого скликання про відмову у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

На підтвердження своєї відмови у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною (орієнтовною) площею 0.15 га, яка розташована на території Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту. відповідач не надав ніяких доказів передачі даної земельної ділянки у власність інших осіб, а лише зазначив загальну фразу передбачену законодавством. Інші земельні ділянки, розташовані поблизу передані власникам саме для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка про яку зазначає він, позивач нікому не передана, не обробляється, про що свідчить витяг з кадастрової карти, викопіювання із опорного плану, та викопіювання з генерального плану смт Макарів.

Позивач ОСОБА_1 також в уточненій позовній заяві зазначив про те, що відповідач мотивував відмову невідповідністю місця розташування об`єктів вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативних правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіального утворення, затверджених у встановленому законом порядку, відсутністю графічних матеріалів місцезнаходження земельних ділянок.

З документів, наданих до письмового заперечення відповідачем додано витяг з протоколу №15 від 14.04.2017 року, у відповідності до якого йому, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд у зв`язку з відсутністю у доданих до заяви документах графічних матеріалів з чітким відображенням усіх елементів картографічної основи, що унеможливлює ідентифікацію бажаного місця розташування земельної ділянки.

Відповідач послався на ст.12, 83, 118, розділ Х Перехідних положень Земельного кодексу України, Закон України «Про землеустрій», «Про особисте селянське господарство», «Про місцеве самоврядування в Україні», та відмовив

Позивач не погоджується з письмовими доводами відповідача з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, при цьому в листі відповідача не наведено жодної з них.

Графічний матеріал на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки було надано з публічної кадастрової карти.

На якій було чітко зазначено про те, що бажана земельна ділянка знаходиться в Макарівському районі, зазначено КОАТУУ: ; Зона: 1, Квартал: 022, Розмір земельної ділянки 0.22 га.

КОАТУУ Державний класифікатор об`єктів адміністративно-територіального устрою України є складовою частиною єдиної системи класифікації і кодування техніко-економічної та соціальної інформації (ДСК ТЕСІ).

КОАТУУ розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.1993 року №326 «Про концепцію побудови національної статистики України та Державну програму переходу на міжнародну систему обліку і статистики».

КОАТУУ призначена для забезпечення достовірності, зіставленості, цілісності та автоматизованої обробки інформації у різних розрізах всіх видів економічної діяльності.

КОАТУУ складається з кодів та назв всіх адміністративно-територіальних об`єктів України, які згруповані ознаками територіальної спільності, історичних, економічних, географічних, етнічних і культурних особливостей.

Об`єктами класифікації у КОАТУУ є одиниці адміністративно-територіального устрою України: Автономна Республіка Крим; області; райони; міста; райони у містах; селища міського типу; сільради; селища; села.

Уся множина об`єктів класифікації розподілена за територіальною ознакою та адміністративною підпорядкованістю на чотири рівні ієрархічної класифікації. До кожного рівня класифікації входять об`єкти, що підпорядковані об`єктам попереднього рівня.

Перший рівень класифікації (розряди 1, 2) включає: Автономну Республіку Крим; області; міста, що мають спеціальний статус, який визначається законами України.

Другий рівень (розряди 3-5) включає: міста обласного підпорядкування; райони Автономної Республіки Крим, області; райони у містах, що мають спеціальний статус, який визначається законами України.

Третій рівень (розряди 6-8) включає: міста районного підпорядкування; райони у містах обласного підпорядкування; селища міського типу; сільські ради.

Четвертий рівень (розряди 9, 10) включає: села; селища.

Кожна позиція класифікатора структурно складається з ідентифікаційного коду та назви об`єкта. Ідентифікаційний код будується з використанням серійно-порядкового і послідовного методів кодування і тим самим забезпечується наступність з раніш діючим «Общесоюзним классификатором «Система обозначений объектов административно-территориального деления Союза ССР и союзных республик, а также населённых пунктов» (СОАТО)».

Загальне кодове позначення об`єктів класифікації КОАТУУ має 10 розділів та такий вигляд: ХХ ХХХ ХХХ ХХ. Об`єкти першого рівня класифікації. Об`єкти другого рівня класифікації. Об`єкти третього рівня класифікації. Об`єкти четвертого рівня класифікації.

У разі кодування об`єктів другого та третього рівня класифікації застосовується послідовний метод кодування. При цьому розряди 3 та 6 відведено під ознаки, що вказують на рівень класифікації та на вид об`єкту класифікації, що кодується.

Ознака другого рівня класифікації (3 розряд) має таке значення: 1 міста обласного підпорядкування; 2 райони Автономної Республіки Крим, області; 3 райони міст, що мають спеціальний статус.

Ознака третього рівня (6 розділ) має таке значення: 1 міста районного підпорядкування; 2 не використовується; 3 райони у містах обласного підпорядкування; 4 селища міського типу, що входять до складу міськради; 5 селища міського типу, що входять до складу райради; 6 селища міського типу, що входять до складу райради у місті; 7 міста, що входять до складу міськради; 8 сільради, що входять до складу райради; 9 сільради, села, що входять до складу райради міста, міськради.

Все вище перераховане відповідачу повинно було відомо за його посадовими обов`язками.

Тому посилання відповідача на не зрозумілість місця знаходження бажаної земельної ділянки з витягу Публічної кадастрової карти України позивач вважає недоречним.

Позивач наголошує на тому, що у відповідності до ч.1 ст.193 Земельного кодексу України, Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристики земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначення Державного земельного кадастру у відповідності до ч.1 ст.194 Земельного кодексу України, є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контроль за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Основними завданнями ведення Державного земельного кадастру. У відповідності до ч.1 ст.195 Земельного кодексу України є: а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Склад відомостей Державного земельного кадастру визначається законом, у відповідності до ч.1 ст.196 Земельного кодексу України. Кадастровим зонуванням є встановлення меж кадастрових зон, кварталів, у відповідності до ч.1 ст.197 Земельного кодексу України.

На момент його, позивача первинного звернення до відповідача земельна ділянка була вільною, про що свідчить витяг з публічної кадастрової карти України, прикладений до заяви від 03.04.2017 року. інші земельні ділянки приватизовані ті передані власникам для будівництва і обслуговування житлових будинків.

Як зазначалось вільною була лише земельна ділянка у розмірі 0.22 га, тому відповідач не міг помилитися з бажаним місцем розташування земельної ділянки.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам визначений ст.118 Земельного кодексу України, де зазначено про те, що забороняється вимагати додаткові матеріали та документи до клопотання про не передбачені цією статтею. А підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На теперішній час відповідач своїм рішенням №575-33-VII винесеним 21.06.2018 року передав спірну земельну ділянку кадастровий номер :01:022:0009 іншій особі у власність, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивач вважає, що відповідач свідомо знаючи про те, що рішення по спірній земельній ділянці розглядається в суді, з метою уникнення відповідальності за свої незаконні дії, передає вищезазначену земельну ділянку іншій особі у власність, чим порушує його, позивача права.

Позивач ОСОБА_1 просить: - визнати протиправними дії Макарівської селищної ради Київської області , щодо відмови у наданні йому, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною (орієнтовною) площею 0.15 га, яка розташована на території Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту кадастровий номер :01:022:0009;

- визнати протиправним та скасувати рішення Макарівської селищної ради №575-33-VII від 21.06.2018 року щодо передачі права власності на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:022:0009 ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 419974805 від 10.07.2018 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку загальною площею 0.15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:022:0009 за ОСОБА_2 , внесене державним реєстратором Макарівської селищної ради Київської області Дядюра Аллою Вячеславовною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 26963212;

- зобов`язати Макарівську селищну раду Київської області повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на розроблення проекту землеустрою для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною (орієнтовною) площею 0.15 га, яка розташована на території Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту кадастровий номер :01:022:0009 з прийняттям обґрунтованого та законного рішення;

- судові витрати покласти на відповідача.

Від Макарівської селищної ради Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якою відповідач просить відмовити у задоволенні позову з посилання на те, що 04.04.2017 року до Макарівської селищної ради Київської області надійшла заява від позивача ОСОБА_1 щодо передачі йому у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.15 га та відповідно надання йому дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Макарівської селищної ради в межах населеного пункту. до заяви позивачем було додано ксерокопії таких документів: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та фотократки з онлайн-сервісу публічної кадастрової карти, яку заявник у заяві називає як «графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки». Рішенням Макарівської селищної ради від 20.04.2017 року №335-18-VII позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.15 га на території Макарівської селищної ради (смт Макарів), у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам закону, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, відсутністю графічних матеріалів місцезнаходження земельної ділянки.

Листом від 01.06.2017 року №734 «Про розгляд звернення» позивача було повідомлено про результати розгляду його звернення шляхом надсилання йому копії прийнятого рішення.

З посиланням на відповідні статті Земельного кодексу України відповідач вказує, що Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Таким чином, вирішення питань щодо земельних відносин, як Законом України «Про місце самоврядування в Україні», так і Земельним кодексом України, віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради та вирішуються на засіданнях сесій. Разом з тим, заяви громадян попередньо розглядаються постійною комісією Макарівською селищною ради з питань агропромислового комплексу та земельних відносин, діяльність якої регулюється положеннями Регламенту Макарівської селищної ради сьомого скликання Київської області, затвердженим рішенням селищної ради від 12.11.2015 року №003-01-VII «Про затвердження регламенту Макарівської селищної ради сьомого скликання».

Зі змісту витягу з рішення Макарівської селищної ради від 20.04.2017 року №335-18-УІІ, що оскаржується позивачем, та витягу з протоколу засідання постійної комісії селищної ради з питань агропромислового комплексу та земельних відносин №15 від 14.07.2017 року вбачається, що відмова у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою мотивована посиланням на відсутність у доданих до заяви документів графічних матеріалів з чітким відображенням усіх елементів картографічної основи, що унеможливлює ідентифікацію земельної ділянки.

Відповідач звертає увагу на те, що додані до позовної заяви копії викопіювання з генерального плану смт Макарів по вулиці Бондаренка, 40 (кадастровий номер :01:022:0053) та викопіювання із опорного плану смт Макарів, вулиця Бондаренка, № 40, Макарівської селищної ради М1:2000, не подавалися позивачем у складі додатків до заяви від 03.04.2017 року, яка знаходилася на розгляді Макарівської селищної ради, та щодо якої було прийнято рішення про відмову, а тому вони не стосуються предмету доказування та не можуть підтверджувати заявлені позивачем вимоги. Тобто, перераховані у цьому абзаці докази є неналежними у розумінні ст.73 КАС України. Відповідно до ч.4 ст.73 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Натомість, наданий позивачем до заяви від 03.04.2017 року графічний матеріал не містить прив`язки місця розташування бажаної земельної ділянки до території (населеного пункту, поля, масиву), визначення координат її розташування із зазначенням сусідніх земельних ділянок та їх землевласників чи землекористувачів, розмірів земельної ділянки. З урахуванням наведеного, не видалось можливим визначити місце розташування земельної ділянки, а також чи є дана земельна ділянка вільною, чи може бути передана у власність позивачу та чи відповідає вимогам містобудівної документації. Відповідач зазначає, що чинним законодавством не визначено вимог, які ставляться до графічних матеріалів.

Графічне зображення земельної ділянки має відображати її місцезнаходження, зовнішні межі та межі розташованих поряд земельних ділянок. Графічні матеріали, що подаються громадянами для безоплатного отримання у власність земельних ділянок, мають ґрунтуватись на даних Державного земельного кадастру. Разом з тим, на графічному матеріалі, доданому позивачем до заяви від 03.04.2017 року, відсутні відомості про розташування бажаної земельної ділянки з посиланням на об`єкт адміністративно-територіального поділу України (населений пункт). Так само, даний графічний матеріал не містить відомостей про розташовані поряд земельні ділянки та визначені законом обмеження у їх використанні. Відсутність у доданих до заяви документів графічних матеріалів з чітким відображенням усіх елементів картографічної основи унеможливлює ідентифікацію бажаної позивачем земельної ділянки, що, в свою чергу, свідчіть про невідповідність її місця розташування вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку та стало підставою для відмови у наданні дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою. І така відмова є правомірною та обґрунтованою. Відповідач вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання Макарівської селищної ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель, які розташовані на території Макарівської селищної ради в межах населеного пункту, з огляду на її спрямованість на майбутнє та відсутність підстав вважати, що відповідач буде в подальшому відмовляти в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, враховуючи висновки суду. Крім того, згадана вище позовна вимога щодо зобов`язання відповідача прийняти конкретно визначені рішення є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

У відзиві на уточнену позовну заяву представником відповідача Макарівської селищної ради Київської області зазначено, що вимоги в частині «скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41974805» не визнаються за таких обставин.

Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку громадянином ОСОБА_2 було надано рішення Макарівської селищної ради №575-33-УІІ від 21.06.2018 року щодо передачі земельної ділянки у приватну власність.

Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державним реєстратором було дотримано порядок державної реєстрації прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0009, підстав для відмови у реєстрації, передбачених ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» не виявлено, тому підстави для визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора відсутні. Уточнюючі позовні вимоги в частині «визнати протиправним та скасувати рішення Макарівської селищної ради від 21.06.2018 року №575-33-УІІ щодо передачі права власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 3222755:101:01:022:0009 ОСОБА_2 » Відповідачем не визнаються в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку

є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку;

б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця;

в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника;

г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора;

ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

д) конфіскація за рішенням суду;

е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0009 була передана у власність ОСОБА_2 в порядку, визначеному Земельним кодексом України, що повністю узгоджується з приписами ст.118 ЗК України, підстав для скасування рішення Макарівської селищної ради №575-33-VII від 21.06.2018 року щодо передачі права власності на земельну ділянку немає. Також, не підлягає задоволенню уточнена позовна вимога позивача - «зобов`язати Макарівську селищну раду повторно розглянути клопотання позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,15 га, кадастровий номер: :01:022:0009, з прийняттям обґрунтованого та законного рішення», з огляду на її спрямованість на майбутнє та відсутність підстав вважати, що відповідач буде в подальшому відмовляти в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, враховуючи висновки суду. Ця позовна вимога щодо зобов`язання відповідача прийняти конкретно визначені рішення є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з посиланням на обставини, які викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити з посиланням на обставини, які викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник Макарівської селищної ради Київської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, рішення по справі прийняти на підставі за наявними у ній матеріалами.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 04.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до селищного голови Макарівської селищної ради про передачу йому у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0.15 га та відповідно надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Макарівської селищної ради в межах населеного пункту. на території України земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд безоплатно із земель державної або комунальної власності у приватну власність не отримував. До заяви додано: графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія документа, що посвідчує особу (а.с.12, 13, 38, 3, 56, 579).

Відповідно витягу з протоколу №15 засідання постійної комісії Макарівської селищної ради з питань агропромислового комплексу та земельних відносин від 14.04.2017 року, розглянута заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0.15 га на території Макарівської селищної ради. Рекомендовано: відмовити у зв`язку з відсутністю у доданих до заяви документів графічних матеріалів з чітким відображенням усіх елементів картографічної основи, що унеможливлює ідентифікацію бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.37, 55).

Відповідно витягу з рішення Макарівської селищної ради сьомого скликання Київської області №003-02-VII від 12.11.2015 року «Про затвердження регламенту Макарівської селищної ради сьомого скликання» затверджений регламент Макарівської селищної ради сьомого скликання, згідно вимогам ст.16 та ст.18 підрозділу 4. Постійні комісії ради розділу 1. Загальні положення регламенту Макарівської селищної ради сьомого скликання, постійні комісії ради є її органами, що утворюються для попереднього розгляду та підготовки питань, які належать до її видання, а також здійснення контрольних повноважень щодо виконання рішень ради, діяльності виконавчих органів ради у сфері компетенції комісії. Кількість членів комісії не може бути меншою п`яти. Повноваження постійних комісій ради, порядок їх створення та діяльності визначаються чинним законодавством, цим регламентом та положенням про постійні комісії ради.

Стаття 18 передбачає, що відповідно до компетенції, визначеної положенням про постійні комісії ради, постійні комісії:

- розглядають на своїх засіданнях та готують висновки та рекомендації щодо проектів нормативних та інших юридичних актів селищної ради, незалежно від суб`єкта їх внесення;

- здійснюють контроль над відповідними управліннями та відділами виконавчих органів ради, комунальних підприємств, установ та організацій;

- заслуховують на своїх засіданнях звіти керівників виконавчих органів ради, комунальних підприємств, установ та організацій щодо виконання рішень ради та скарг депутатів, юридичних чи фізичних осіб на їх діяльність та приймають рекомендації щодо подальшого перебування на посаді цих керівників;

- аналізують, узагальнюють та систематизують заяви, звернення та скарги фізичних та юридичних осіб з питань, що належать до компетенції комісій та готують пропозиції щодо поліпшення діяльності органів і посадових осіб місцевого самоврядування в селищі;

- у разі необхідності публікують в місцевих засобах масової інформації проекти місцевих нормативних актів для їх широкого обговорення, виступають ініціаторами проведення громадських слухань з питань найбільш важливого громадського значення;

- готують пропозиції щодо необхідності проведення місцевого референдуму чи дорадчого опитування громадян (а.с.40, 41).

Згідно витягу з рішення Макарівської селищної ради сьомого скликання Київської області №335-18-VII від 20.04.2017 року «Про відмову у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель на території Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області (а.с.14, 15).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 165660317, власником земельної ділянки кадастровий номер :01:022:0009 є ОСОБА_2 . Підставою виникнення права власності зазначене рішення органу місцевого самоврядування номер 575-33-VII виданий 21.06.2018 року, видавник: Макарівська селищна рада (а.с.178).

Відповідно витягу з рішення Макарівської селищної ради сьомого скликання Київської області №575-33-VII від 21.06.2018 року, селищна рада вирішила затвердити, в тому числі ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства та передати у власність земельні ділянки на території Макарівської селищної ради Київської області (а.с.203, 204).

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.3 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до вимог ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються:

- графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки,

- письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно вимог ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відмова Макарівської селищної ради Київської області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вмотивована тим, що відсутні у доданих до заяви документах графічні матеріали з чітким відображенням усіх елементів картографічної основи, що унеможливлює ідентифікацію бажаного місця розташування земельної ділянки.

В той же час, це спростовується матеріалами справи.

Згідно вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проте, відповідач відмовив у наданні такого дозволу з підстав, не встановлених чинним законодавством.

Згідно вимог ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно вимог п.2 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно вимог п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

спір у даній справі стосується права власності фізичних осіб на земельні ділянки, яке підтверджується відповідними державними актами про право власності, тобто цивільного права щодо володіння і користування земельними ділянками, які згідно державних актів на право власності на земельну ділянку передані у власність фізичним особам оскаржуваними рішеннями відповідача.

У разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного суду України від 06.06.2018 року у справі № 826/631/15.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасувати рішення Макарівської селищної ради №575-33-VII від 21.06.2018 року щодо передачі права власності на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:022:0009 ОСОБА_2 та про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 419974805 від 10.07.2018 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку загальною площею 0.15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:022:0009 за ОСОБА_2 , внесене державним реєстратором Макарівської селищної ради Київської області Дядюра А.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 26963212 не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту приватного права позивача.

Оцінюючі докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач неправомірно відмовив позивачу ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яку позивач мав намір отримати безоплатно у власність. Вказані дії відповідача суперечать вимогам Земельного кодексу України та є протиправними.

Оскільки дії відповідача щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є протиправними та такими, що порушують права позивача, то підлягає задоволення позовна вимога щодо зобов`язання повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною (орієнтовною) площею 0.15 га, яка розташована на території Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту з прийняттям обґрунтованого та законного рішення.

Щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення Макарівської селищної ради №575-33-VII від 21.06.2018 року щодо передачі права власності на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:022:0009 ОСОБА_2 та про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 419974805 від 10.07.2018 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельну ділянку загальною площею 0.15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:022:0009 за ОСОБА_2 , внесене державним реєстратором Макарівської селищної ради Київської області Дядюра А.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 26963212, то вони не підлягають задоволенню, оскільки вирішення вказаних правовідносин не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись вимогами ст.72, 77, ст.242-246 КАС України, пункт «б» ч.1 ст.12, ст.116, 118, пунктом «г» ч.1 ст.121, ст.140 ЗК України, пунктом 34 ст.26, ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», абзац 9 ст.1 Закону України «Про землеустрій», ст.1, 2, 17 Закону України «Про Державний земельний кадастр України», пунктом 20 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», пунктом 12. Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Скасувати рішення та зобов`язати Макарівську селищну раду Київської області повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною (орієнтовною) площею 0,15 га, яка розташована на території Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту, кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0009.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Резолютивна частина судового рішення складена 10.01.2020 року.

Повний текст рішення бути складений 20.01.2020 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.295, 297 КАС України з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Суддя