Справа № 751/6118/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/6118/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 02 грудня 2019 року, суддя Ткаченко О.Є., у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2019 року № 59765719.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавче провадження № 47205401 з виконання виконавчого листа, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 13.03.2015 року у справі № 751/4749/14, закінчено відповідно до постанови державного виконавця від 10.11.2015 року, тому відсутні підстави для повторного відкриття виконавчого провадження за одним і тим же виконавчим документом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду 02 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 59765719 з виконання виконавчого листа № 751/4749/14, виданого 15.03.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про визнання протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2014 рік, враховуючи вже здійснені виплати.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.06.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання незаконними дій та бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.06.2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2014 рік, враховуючи вже здійснені виплати.

13.03.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014 року видано виконавчий лист № 751/4749/14.

09.04.2015 року державним виконавцем по вказаному виконавчому листу відкрито виконавче провадження № 47205401.

Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради частково виконало рішення суду, а саме: здійснено перерахунок допомоги, розмір якої складає 5970,00 грн, в частині виплати рішення не виконано у зв`язку з відсутністю бюджетних коштів (а.с 138).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.10.2015 року в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області Постилякової М.Б. про зміну способу та порядку виконання постанови суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання незаконними дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

10.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 47205401, встановлено, що виконати рішення без участі боржника неможливо, виконавчий лист повернуто до суду.

11.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просила визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити пропущений строк протягом трьох місяців для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 751/4749/14 від 13.03.2015 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.04.2019 року у справі № 751/4749/14 поновлено строк пред`явлення виконавчого листа від 13.03.2015 року до виконання, яка набрала законної сили 25.06.2019 року (а.с. 153-154).

09.08.2019 року на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області повторно надійшов виконавчий лист від 13.03.2015 року у справі № 751/4749/14.

12.08.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59765719.

Вважаючи вказану постанову про відкриття виконавчого провадження протиправнною та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, правомірними вважаються дії державного виконавця, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом.

Пунктом 1 частиною 1 статті 3 Закону № 1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VІІІ cторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 19 Закону № 1404-VІІІ сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з статтею 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувана про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За приписами статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина 6 статті 26 Закону № 1404).

Частиною 4 статті 4 Закону № 1404 визначено виключні обставини для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Згідно вказаної правової норми виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, при надходженні виконавчого документу разом із заявою стягувача про його примусове виконання державний виконавець зобов`язаний або відкрити виконавче провадження, або винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.04.2019 року у справі № 751/4749/14 поновлено строк пред`явлення виконавчого листа від 13.03.2015 року до виконання.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, виконавчий лист № 751/4749/14 від 13.03.2015 року відповідає вимогам та пред`явлено до виконання в строки, визначені Законом № 1404, а також відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, 12.08.2019 року державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на даний час рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014 року у справі № 751/4749/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові залишається не виконаним в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату вже перерахованої щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 5970,00 грн, що сторонами не заперечується позивачем.

Отже, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження відповідач діяв в межах та в спосіб, визначений Законом України "Про виконавче провадження", оскільки виключні підстави, при яких виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання визначений Законом і в даному випадку такі підстави відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2019 року № 59765719, оскільки приймаючи оскаржувану постанову державний виконавець діяв у межах та в спосіб визначенний чинним законодавством.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 02 грудня 2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 287, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 02 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Постанову виготовлено: 28 січня 2020 року.