Справа № 640/25284/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 січня 2020 року м. Київ № 640/25284/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Роман Григорович

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича, в якому просить: - визнати у бездіяльності суб`єкта владних повноважень - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича, що проявилася у невиконанні вимог законодавства України при прийнятті постанови від 18.11.2019 про закінчення виконавчого провадження, протиправною;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. від 18.11.2019 про закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 року позовну заяву залишено без руху оскільки її подано без додержання вимог статей 122, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме позивачем пропущено строк звернення до суду, проте, не додано заяви про поновлення такого строку; позивачем в позовній заяві визначено неналежного відповідача.

В свою чергу судом запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали, шляхом подання до суду:

- позовної заяви з визначенням належного відповідача для суду та відповідача;

- клопотання про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду.

22.07.2020 року від позивача засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява на виконання ухвали Окружного адміністративного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі №640/25284/19.

Ознайомившись із вищезазначеною заявою, суд зазначає наступне.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною третьою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Згідно з пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція) органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

З наведених приписів законодавства випливає, що належними відповідачами у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідні органи державної виконавчої служби, а саме: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.05.2019 року у справі №303/3418/17 (адміністративне провадження №К/9901/47922/18), від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 (адміністративне провадження №К/9901/24644/18).

Разом з тим, позивачем в уточненій позовній заяві, яку ним надано на виконання ухвали суду від 08.01.2020 про залишення позовної заяви без руху, в якості відповідача визначено відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який в свою чергу з огляду на вищезазначені приписи законодавства є неналежним відповідачем.

Крім того, в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 року позивачу запропоновано надати суду клопотання про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Тобто, заява або клопотання щодо поновлення строку звернення до суду повинно бути додано до позовної заяви окремо, а не викладено в тексті самого позову.

Разом з тим, позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку викладено безпосередньо у позовній заяві, що суперечить запропонованому в ухвалі суду способу усунення недоліків позовної заяви.

Крім іншого, відповідно до частини першої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Однак, позивачем в позовній заяві Кабінет Міністрів України визначено в якості "Боржника", що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України, а отже, це є неналежним оформленням позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини другої та пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

З огляду на зазначене, позивачем усунуто недоліки позовної заяви на власний розсуд та не у спосіб, визначений судом в ухвалі, та, водночас, допущено нові недоліки позовної заяви.

Отже, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку судом залишено без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві в зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись статтями 14, 44, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна