Справа № 607/28001/19
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2020 Справа №607/28001/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого - судді Грицак Р.М. за участю с/з Лобач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Кривко Віктора Олеговича, Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся суд з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП №650408 від 25 листопада 2019 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказаною постановою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, за те, що він 25.11.2019 року о 21 год. 23 хв по вул. Руська в м. Тернополі у темну пору доби керував транспортним засобом MAZDA номерний знак НОМЕР_1 в якого непрацювала лампа правої фари в режимі ближнього світла чим було порушено п.31.4.3 (а) ПДР Украни. Вважає, що обставини вказані в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, оскільки він розпочинаючи рух, перевірив технічну справність основних елементів авто, в тому числі світлових приладів і на момент перевірки фари його автомобіля в режимі ближнього світла працювали. Під час руху він не зупинявся, оскільки не було потреби. Помітити під час руху, що права фара не горіла в режимі ближнього світла він фізично не міг, тому і не міг усунути дану несправність. Під час руху транспортного засобу не можливо встановити дату і час, коли лампочка може вийти з ладу, як і полагодити її на місці. При складанні оскаржуваної постанови, інспектором не взято до уваги його пояснення, а безпідставно проведено тест на алкоголь, результат якого був 0,00проміле. Він як водій сумлінно дотримується вимог правил дорожнього руху, про що свідчить відсутність застосування до нього адміністративних стягнень за порушення Правил дорожнього руху. Вважає, що відповідач проігнорував очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його основних складових умислу чи необережності та всупереч норм законодавства виніс постанову. Враховуючи всі обставини даної справи, вважає, що винесена постанова є незаконною, неправомірною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

19 грудня 2019 року судом зареєстровано письмове пояснення (відзив) Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в якому представник відповідача вказує на те, що відеозаписом з авто реєстратора службового автомобіля (додано до матеріалів справи), чітко зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме під час руху в транспортному засобі не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла. Після чого інспекторами вжито всіх дій щодо зупинки транспортного засобу. Варто зазначити, що з моменту фіксації правопорушення до моменту зупинки, автомобіль з поля зору працівників поліції не зникав. Також відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення. Щодо несправності світлових приладів транспортного засобу позивача, останній вказав, що йому відомо про вказану несправність. Таким чином, підтвердив факт вчинення ним адміністративного правопорушення. На підставі наведеного в задоволенні позову просить відмовити. Судом постановлено ухвалу про залучення в процесуальному статусі в якості відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав і мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні в задоволенні позову просить відмовити з підстав наведеному у поясненні (відзиві).

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у Тернопільській області Кривко В.О. в судовому засідання суду пояснив, що здійснюючи патрулювання ними був помічений автомобіль у якого не горіла права фара у режимі ближнього світла у темну пору доби, у зв`язку з чим позивач був зупинений. На місці зупинки ними не було здійснено перевірку роботи фар, однак вважає складену ним постанову законною, оскільки режим роботи правої фари автомобіля позивача під час руху автомобіля відрізнявся від роботи режиму лівої фари. В задоволенні позову просить відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що його син ОСОБА_1 виїхав з офісу та фари його автомобіля працювали. Приїхавши на місце зупинки транспортного засобу, ними у присутності працівників було здійснено перевірку справності світлових приладів автомобіля, та відеозйомкою зафіксовано факт роботи обох фар у режимі ближнього світла, а відповідно і встановлено, що кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Вважає, що працівниками поліції без належної перевірки світлових приладів та з`ясування всіх обставин справи ухвалено безпідставну постанову, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, а також надані сторонами компакт-диски з відеозаписами подій, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП №650408 від 25 листопада 2019 року, ОСОБА_1 , 25.11.2019 року о 21 год. 23 хв по вул. Руська в м. Тернополі у темну пору доби керував транспортним засобом MAZDA номерний знак НОМЕР_1 в якого непрацювала лампа правої фари в режимі ближнього світла чим було порушено 31.4.3 (а) ПДР України у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн, відповідно санкції ч.1 ст. 121 КУпАП.

За умовами ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху. Відповідно до п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання. Згідно із ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У судовому засіданні з`ясовано, що позивач здійснював керування автомобіля у темну пору доби, однак позивач заперечує той факт, що права фара не горіла у режимі ближнього світла, оскільки перевірив технічний стан свого автомобіля перед виїздом і фізично не міг виявити під час руху свого автомобіля, що лампочка перестала горіти. Дослідженим в судовому засіданні відеоматеріалами з місця події, які долученно відповідачем до відзиву, підтверджено факт керування позивачем транспортним засобом в темну пору доби, однак чітко встановити, що лампа правої фари не горіла в режимі ближнього світла, з даного запису неможливо.

Згідно відеоматеріалу, який був долучений позивачем до позову, вбачається, що позивач у присутності поліцейських провів відеозйомку свого автомобіля із включеними лампами фар в режимі ближнього світла та обидві лампи фар в режимі ближнього світла горять, що на думку суду свідчить про те, що кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів відповідають вимогам конструкції транспортного засобу позивача.

При цьому, суд зазначає, що позивач що під час руху транспортного засобу виявивши несправність зовнішніх світлових приладів усунути їх на місці не міг. Згідно п 31.6 б) ПДР України, Забороняється подальший рух транспортних засобів, у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Таким чином повна заборона подальшого руху може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

З пояснень інспектора Кривко В. О . в судовому засіданні встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції не було здійснено перевірку роботи фар автомобіля позивача до складання оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було взято до уваги всіх обставин справи, проігноровано очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його основних складових умислу чи необережності, що виключає її законність. Вказані вище обставини свідчать про недоведеність наявності в діях позивача порушень вимог п. 31.4.3 (а) Правил дорожнього руху, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За правилами пп. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи що під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а позивачем доведено, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП №650408 від 25 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Кривко Віктора Олеговича, Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП №650408 від 25 листопада 2019 року - задовольнити. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП №650408 від 25 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі: інспектор Управління патрульної поліції у Тернопільській області Кривко Віктор Олегович, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження вул. Котляревського, 24 м. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 31 січня 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак