Справа № 802/1019/18-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2020 року

Київ

справа №802/1019/18-а

адміністративне провадження №К/9901/51862/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Громадської організації "Джуринська вода", ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03.04.2018 (постановлену у складі судді - Воробйової І.А.)

та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Матохнюка Д.Б., Гонтарука В.М., Боровицького О.А.)

у справі № 802/1019/18-а

за позовом Громадської організації "Джуринська вода", ОСОБА_1

до інспектора СРПП № 1 Тиврівського ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Цунаєва Олександра Михайловича,

Державної казначейської служби України

про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року Громадська організація "Джуринська вода" (далі- ГО "Джуринська вода"), ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулися до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 1 Тиврівського ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Цунаєва Олександра Михайловича (далі - відповідач-1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2), в якому просили стягнути з відповідача-2 за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 7446 грн моральної шкоди, шляхом списання відповідачем-2 грошових коштів з рахунку, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої органами державної влади чи їх службовими особами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що в грудні 2017 року відповідачем-1 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та винесено постанову серії БР № 330965 від 08.12.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також зазначають, що означена постанова була скасована рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.01.2018 (справа 152/2005/17), яка набрала законної сили 05.02.2018. Вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача-1, що підтверджується вказаним судовим рішенням йому завдано моральну шкоду.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.04.2018, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018, відмовлено у відкритті провадження в зв`язку із тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до пункту 1 статті 170

Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України).

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, з позицією якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що оскільки позивач звернувся з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди та не оскаржує законність рішень, дій чи бездіяльності відповідачів, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, такий спір не є публічно-правовим та має розглядатися за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій ГО "Джуринська вода", ОСОБА_1 26.05.2018 звернулися з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2018 відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

У касаційній скарзі ГО "Джуринська вода", ОСОБА_1 не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просять скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга вмотивована тим, зокрема, що публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин, що виникають між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства та юридичними чи фізичними особами.Вказують, що юрисдикція адміністративних судів визначається за: суб`єктом правовідносин (обов`язковим їх учасником є суб`єкт владних повноважень); змістом правовідносин (це відносини, що виникають у зв`язку із здійсненням владних управлінських функцій, а також у зв`язку з формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму). Також зазначають, що в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (ч.ч. 4, 5 ст. 11, ч. 2 ст. 69, ч. 5 ст. 71 КАС України). Ця особливість, випливає із специфіки завдань адміністративного судочинства (ч. 1 ст. 2 КАС України) і, зокрема, покладає на адміністративний суд обов`язок самому вживати заходи по встановленню реального змісту спірних правовідносин, з`ясуванню питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (заміни неналежної сторони, необхідності участі в справі другого відповідача), визначення предмету та засобів доказування, встановленню належного способу захисту порушеного права чи встановлення компетенції. Наголошують на тому, що факт неправомірних дій з боку суб`єкта владних повноважень (відповідача 1) був встановлений раніше, що підтверджується матеріалами справи.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, суд приходить до таких висновків.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з відшкодуванням ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої протиправними, на думку позивачів, діями відповідача-1.

Згідно з частиною п`ятою статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, вимоги про відшкодування шкоди можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, якщо такі вимоги стосуються шкоди, завданої протиправними діями суб`єкта владних повноважень, і заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Звернувшись з позовною заявою ГО "Джуринська вода", ОСОБА_1 просили стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану протиправними діями відповідача-1, однак вимога позивачів до суб`єктів владних повноважень не поєднані з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пунктів 8 та 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З огляду на викладене та враховуючи те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди не заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, Верховний Суд вважає помилковими доводи касаційної скарги про належність цього спору до юрисдикції адміністративного суду та погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що розгляд таких позовних вимог має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-463цс18), 22 серпня 2018 року у справі № 766/10783/16-ц (провадження № 14-278цс18) та від 26 червня 2019 року у справі 263/5125/18 (провадження № 11-286апп19).

За таких обставин, Суд вважає, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому робить висновок про відсутність підстав для їх скасування.

Пунктом 3 частини шостої статті 346 КАС України передбачено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Оскільки Великою Палатою Верховного Суду вже сформовано висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах підстави для передачі справи на її розгляд відсутні.

За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Громадської організації "Джуринська вода", ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова