Справа № 540/2568/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

24 січня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/2568/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Ковбій О.В. ,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участі:

представника позивача - Кушнеренко Т.В.,

представника відповідача - Гордієнко Є. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про поновлення строків звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 26.10.2019 року № ,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26.10.2019 року №.

Ухвалою від 09.12.2019 року провадження у справі відкрите, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. Судове засідання призначено на 21.01.2020 року.

24.12.2019 року представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що, на думку представника відповідача, ОСОБА_1. пропущено 10-ти денний строк звернення до суду з позовною вимогою про визнати протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, передбачений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

В свою чергу, представником відповідача 13.01.2020 року разом з відповіддю на відзив надано до суду клопотання про поновлення строку на оскарження. В клопотанні представник відповідача визнає факт пропуску строку звернення до суду з заявленими позовними вимогами, проте зазначає про поважність такого пропуску. Зазначає, що сам ОСОБА_1 отримав оскаржене рішення 13.11.2019 року та в межах десятиденного строку звернувся за правовою допомогою Каланчацького бюро правової допомоги Голопристанського МЦ. Однак, враховуючи процедуру призначення адвоката, доручення на представництво видано лише 25.11.2019 року.

Узагальнюючи викладене, позивач просить поновити пропущений строк звернення до суду.

Розглянувши заяву про поновлення строків звернення до суду з даним позовом, як передумову для вирішення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов наступного.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду, представник відповідача зазначила обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку, а саме звернення ОСОБА_1 за наданням професійної правничої допомоги

На сьогодні в адміністративному процесуальному законодавстві немає чіткої норми, яка б визначала поняття "поважна причина", її загальні ознаки. Також немає переліку поважних причин чи певного кола обставин, які можна вважати підставою для поновлення пропущених процесуальних строків.

Натомість законодавець передбачив, що причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм ст.90 КАС України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному розгляді.

Як правило, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

В даному конкретному випадку суд вважає, що оцінку поважності причинам пропуску строку звернення до суду слід надавати з врахуванням вкрай стислого строку такого звернення, передбаченого ч.14 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - 10 днів.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, індексний №850 оскаржене в рамках даної справи рішення отримано ОСОБА_1 13.11.2019 року (а.с.59). Відповідно талону про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 22.11.2019 року №2019-0740685-01, позивач звернувся до відділу "Каланчацьке бюро правової допомоги" Голопристанського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, не зважаючи на обмежені строки, позивач звернувся за отримання професійної правничої допомоги в межах десятиденного строку з дня надходження в його адресу оскарженого рішення податкового органу (на дев`ятий день).

В подальшому ж дії щодо оскарження рішення до суду залежали від центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно приписів ст.ст. 13, 16 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" безоплатною вторинною правовою допомогою є вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги утворюються Міністерством юстиції України. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правової допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, саме через центри безоплатною вторинною правовою допомогою держава реалізує декларовану нею гарантію у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Отже, на думку суду, в день звернення за отриманням правової допомоги позивач реалізував своє право на оскарження спірного рішення, інший час, витрачений центром правової допомоги на реалізацію права судового оскарження є передбаченим державою механізмом реалізації своїх гарантій. Будь-якої об`єктивної можливості в ОСОБА_1 прискорити строк призначення адвоката та зменшити час для підготовку позову не було.

Суд також враховує вже зазначену позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду. У п. 30 32 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" (заява №49069/11) Суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), п. 36, Series A №18). На це право на суд, в якому право на доступ до суду є одним з аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу (див. серед іншого (inter alia), рішення у справах "Рош проти Сполученого Королівства" (Roche v. the United Kingdom), заява №32555/96, п. 117, та "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (Salontaji-Drobnjak v. Serbia), заява №36500/05, п. 132).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі викладеного та враховуючи незначну тривалість пропущеного позивачем строку звернення до суду (з 23.11.2019 року по 27.11.2019 року, з них два дні - вихідні) суд, наразі, вважає за можливе його поновити.

Зважаючи на те, що суд визнав поважними причини пропуску строку звернення позивачем до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26.10.2019 року № та поновив його - відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Таким чином в задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 121, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Клопотання представника про поновлення строків звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 26.10.2019 року № .

В задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню не підлягає та є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя О.В. Ковбій