Справа № 1.380.2019.002213
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.002213 пров. № 857/12491/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Золочівської районної ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Золочівської районної ради Львівської області про скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

суддя(і) у І інстанції ОСОБА_2 ,

час ухвалення рішення 18 год 01 хв,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 21 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Золочівської районної ради Львівської області (далі Рада) від 04 квітня 2019 року № 482 «Про внесення змін до рішення ХХХІV сесії районної ради від 14.12.2018 року № 409 «Про затвердження структури, чисельності, кошторису видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік»;

визнати протиправним та скасувати рішення Ради від 06 червня 2019 року № 493 «Про звільнення з посади заступника голови Золочівської районної ради ОСОБА_1 »;

визнати протиправним та скасувати розпорядження № 79 К від 18 червня 2019 року «Про звільнення з посади»;

поновити на посаді заступника голови Ради;

стягнути з Ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 червня 2019 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.002213 позов було задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Ради від 04 квітня 2019 року № 482 «Про внесення змін до рішення ХХХІV сесії районної ради від 14.12.2018 року № 409 «Про затвердження структури, чисельності, кошторису видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік». Визнано протиправним та скасовано рішення Ради від 06 червня 2019 № 493 «Про звільнення з посади заступника голови Золочівської районної ради ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано розпорядження Ради № 79 К від 18 червня 2019 року «Про звільнення з посади». Поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника голови Ради з 19 червня 2019 року. Стягнено з Ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 червня 2019 року у розмірі 65836 грн без урахування податків та зборів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що виключення посади заступника голови Ради внаслідок реорганізації структури апарату чи штату районної ради є протиправним, оскільки не передбачене законом, який обумовлює лише можливість припинення повноважень певної особи на вказаній посаді. Оспорюване рішення Ради від 04 квітня 2019 року № 482, яким було ліквідовано посаду заступника голови Ради на 2019 рік, є протиправним. Протиправність вказаного рішення Ради виключає можливість визнання правомірним наступного рішення Ради від 06 червня 2019 року № 493 «Про звільнення з посади заступника голови Золочівської районної ради ОСОБА_1 » та виданого на його виконання розпорядження голови Ради від 18 червня 2019 року № 79К «Про звільнення з посади».

У апеляційній скарзі Рада просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуваним рішенням суд фактично підмінив орган місцевого самоврядування, позбавивши відповідача закріпленого у статті 7 Конституції України гарантованого права на місцеве самоврядування.

Конституція України та Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» жодних норм про обов`язковість посади заступника голови районної ради не містять і твердження суду про те, що посада заступника голови районної ради прямо передбачена нормою закону та є елементом її структури є помилковим.

Судом не взято до уваги та не застосовано чинну на сьогоднішній день постанову Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (із змінами і доповненнями), додатком 49 до якої посаду заступника голови районної ради віднесено до керівних працівників апарату районних рад.

Питання призначення та звільнення заступника голови районної ради, затвердження за пропозицією голови районної ради структури ради відноситься до виключних повноважень районної ради, тобто є її дискреційними повноваженнями.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

У відзиві на апеляційну скаргу Ради представник позивача заперечив обґрунтованість вимог скаржника та просив залишити оскаржуване рішення суду без змін. При цьому наполягав на тому, що відповідач не мав повноважень за скорочення посади заступника голови Ради, оскільки така прямо передбачена законом, а звільнення позивача могло відбутись тільки шляхом проведення таємного голосування у відповідності до частини 2 статті 56 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Представники Ради у ході апеляційного розгляду підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі. Просили скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні апеляційного суду просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Ради № 49 від 22 березня 2016 року ОСОБА_1 обраний на посаду заступника голови Ради.

Структуру Ради, яка передбачала посади голови та заступник голови Ради, було затверджено рішенням відповідача № 409 від 14 грудня 2018 року «Про затвердження структури чисельності, кошторис видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік».

Рішенням Ради від 07 грудня 2018 року № 399 «Про дострокове припинення повноважень без припинення повноважень депутата ради та звільнення з посади заступника голови Золочівської районної ради Львівської області ОСОБА_1 » ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника голови ради. Однак, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року в справі № 1340/6195/18, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року вказане рішення Ради було визнано протиправним і скасовано.

02 квітня 2019 року на засіданні президії Ради обговорювалось питання щодо внесення змін до структури та чисельності. Було вирішено підготувати проект рішення «Про внесення змін до рішення XXXIV сесії районної ради від 14.12.2018 року №409 «Про затвердження структури, чисельності, кошторису видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік» та розглянути його на наступному засіданні президії, а також винести відповідне питання на розгляд позачергової сесії Ради 04 квітня 2019 року.

Розпорядженням голови Ради № 22 від 2 квітня 2019 року скликано позачергову сесію Ради.

03 квітня 2019 року на засідання президії Ради члени президії вирішили погодити проект рішення щодо внесення змін до рішення XXXIV сесії Ради від 14 грудня 2018 року № 409 «Про затвердження структури, чисельності, кошторису видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік» та винести на розгляд позачергової сесії Ради.

04 квітня 2019 року відбулася позачергова сесія Ради, до порядку денного якої було включено питання про внесення змін до рішення районної ради про затвердження структури, чисельності, кошторису видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік.

За наслідком голосування було вирішено внести зміни до структури виконавчого апарату районної ради, що було оформлене рішенням Ради від 04 квітня 2019 року № 482 «Про внесення змін до рішення XXXIV сесії районної ради від 14.12.2018 року №409 «Про затвердження структури, чисельності, кошторису видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік», та змінено додаток № 2 до вказаного рішення від 14 грудня 2018 року № 409 шляхом викладення його у новій редакції, якою у структурі керівництва і виконавчого апарату Ради не передбачено такої штатної одиниці, як заступник голови районної ради.

05 квітня 2019 року головою Ради видано розпорядження № 43К «Про внесення змін до штатного розпису районної ради». Того ж дня розпорядженням № 44К було внесено зміни до розпорядження голови Ради від 05 квітня 2019 року № 43К «Про внесення змін до штатного розпису районної ради».

Відтак, відповідно до рішення Ради від 06 червня 2019 року № 493 «Про звільнення з посади заступника голови Золочівської районної ради ОСОБА_1 » та розпорядження голови Ради від 18 червня 2019 року № 79К «Про звільнення з посади» позивач був звільнений з посади заступника голови Ради з 18 червня 2019 року через зміну структури керівництва і виконавчого апарату Ради та скорочення штату працівників згідно з рішенням від 04 квітня 2019 року № 482.

У зв`язку із незгодою з наведеними рішеннями та розпорядженнями відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування регламентовано приписами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР).

Згідно із положеннями пункту 1 частини 1 статті 43 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішуються питання обрання голови ради, заступника голови районної ради та звільнення їх з посади.

Частиною 6 статті 46 Закону № 280/97-ВР передбачено, що у разі немотивованої відмови голови районної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається заступником голови районної ради, який відкриває і веде її відповідно до приписів частини 11 вказаної статті Закону.

Окрім того, відповідно до положень частини 16 статті 46 Закону № 280/97-ВР протоколи сесій районної ради та прийняті нею рішення підписуються головою відповідної ради, у разі їх відсутності заступником голови районної ради.

Згідно із частиною 3 статті 47 цього ж Закону до складу постійних комісій не можуть бути обрані, зокрема, голова районної ради та його заступник.

Відповідно до положень пункту 3 частини 6 статті 55 Закону № 280/97-ВР голова районної ради представляє раді кандидатури для обрання на посаду заступника голови районної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання.

Порядок обрання районною радою заступника голови ради та припинення його повноважень регламентовано приписами статті 56 Закону № 280/97-ВР.

Так, частиною 1 статті 56 Закону № 280/97-ВР встановлено, що районна рада обирає заступника голови ради.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті заступник голови районної ради обирається відповідною радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування і здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків дострокового припинення його повноважень у порядку, встановленому частинами третьою та четвертою цієї статті.

Згідно із частиною 3 статті 56 Закону № 280/97-ВР повноваження заступника голови районної ради можуть бути достроково припинені без припинення повноважень депутата відповідної ради за рішенням відповідної ради, що приймається шляхом таємного голосування. Питання про дострокове припинення їх повноважень може бути внесено на розгляд відповідної ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради або голови ради.

Окрім того, за правилами частини 4 цієї статті повноваження заступника голови районної ради також вважаються достроково припиненими без припинення повноважень депутата відповідної ради в разі звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень заступника голови ради. Зазначені повноваження заступника голови ради припиняються з дня прийняття відповідною радою рішення, яким береться до відома зазначений факт.

Частиною 6 статті 56 Закону № 280/97-ВР передбачено, що заступник голови районної ради здійснює повноваження голови відповідної ради за відсутності голови ради на підставі його розпорядження, а також у разі неможливості виконання головою ради своїх обов`язків з інших причин.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону № 280/97-ВР заступник голови районної ради працює у раді на постійній основі. На нього поширюються вимоги щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для голови ради.

На думку апеляційного суду, системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про правильність тверджень суду першої інстанції про те, що наявність посади заступника голови районної ради у її структурі прямо регламентована положеннями Закону № 280/97-ВР, який не передбачає альтернативної можливості функціонування такого органу місцевого самоврядування за її відсутності. При цьому випадки припинення повноважень заступника голови районної ради також чітко регламентовані приписами статті 56 Закону № 280/97-ВР.

Відтак, на переконання апеляційного суду, не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що можлива наявність посади заступника голови районної ради у її структурі належить до дискреційних повноважень відповідача, у які втрутився суд першої інстанції всупереч вимогам закону.

Той факт, що чинна на час виникнення спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» відносила посаду заступника голови районної ради до штату працівників апарату районної ради не змінює правового статусу цієї посади та не дає правових підстав для прийняття Радою рішення про виключення такої із структури районної ради.

Таким чином, з огляду на протиправність рішення Ради від 04 квітня 2019 року № 482 «Про внесення змін до рішення ХХХІV сесії районної ради від 14.12.2018 року № 409 «Про затвердження структури, чисельності, кошторису видатків на утримання районної ради та виконавчого апарату на 2019 рік», яким було ліквідовано посаду заступника голови районної ради на 2019 рік, є протиправними і подальші рішення відповідача, що були прийняті на його реалізацію рішення Ради від 06 червня 2019 року № 493 «Про звільнення з посади заступника голови Золочівської районної ради ОСОБА_1 », розпорядження голови Ради від 18 червня 2019 року № 79К «Про звільнення з посади».

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Золочівської районної ради Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.002213 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Р. П. Сеник
Постанова у повному обсязі складена 24 січня 2020 року.