Справа № 560/4215/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4215/19
РІШЕННЯ

іменем України

23 січня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участі:секретаря судового засідання Бачок О.В. представника відповідача 1 - Яремової А.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) , Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Полонського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державної казначейської служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Нагарного Вадима Васильовича про арешт коштів боржника ВП № 58591243 від 27.11.2019;

- стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області стосовно позивача винесено вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф253-57 від 06.11.2018 та № Ф 253-57 від 19.02.2019, які були оскаржені позивачем до суду. Про оскарження зазначених вимог до суду позивач повідомив відповідальних працівників ДВС, а також надав працівникам ДВС підтверджуючі матеріали про те, що за його позовом відкрито провадження, та ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року, про зупинення провадження у справі. Однак виконавець Полонського відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Нагорний В.В., виніс постанову від 27 листопада 2019 року ВП № 58591243, про арешт коштів боржника. Про винесення такої постанови, державний виконавець в порушення вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" не повідомив позивача. Позивач вказує, що державний виконавець позбавив його можливості, купити ліки, оскільки він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС та потребує лікування. Окрім цього, дії державного виконавця Нагарного В.В. які проявились у винесенні оскаржуваної постанови призвели до того, що позивач змушений докласти максимум додаткових зусиль для організації свого існування. Адже кошти на які накладено арешт йому вкрай необхідні. Таким чином вважає, що йому нанесено моральну шкоду, яку позивач оцінив в сумі 50000 грн., та просить стягнути з Державної казначейської служби України.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2020 судом визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2020 замінено відповідача - Полонський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області його правонаступником - Полонським районним відділом ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Полонський районний відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у відзиві на позов проти позову заперечив, зазначивши, що державним виконавцем виконавчі дії проведені у відповідності до вимог закону, що регулюють виконавче провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

22.01.2019 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, а також у клопотання зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Полонського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Державна казначейська служба України в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Причини неявки до суду не повідомила.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративного позову та надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.02.2019 на адресу Полонського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява для примусового виконання вимогу про сплату боргу від 06.11.2018 №Ф-263-57 по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ОСОБА_1 . У даній заяві стягувач просив виконати вказану вимогу в частині боргу 15819,54 грн., відкрити виконавче провадження та стягнути заборгованість на користь ГУ ДФС у Хмельницькій області, в обов`язковому порядку вчинити виконавчі дії та заходи примусового виконання згідно статті 10 Закону України "Про виконавче провадження".

Головним державним виконавцем 12.03.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58591243 на підставі документу: вимоги №Ф-263-57 виданої 25.02.2019 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області про стягнення боргу у сумі 15819,54 грн. У вказаній постанові також зазначено, що документ вступ в законну силу 25.02.2019.

У зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №58591243, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 27.11.2019 головним державним виконавцем Полонського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорним В.В. винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Матеріалами справи встановлено, що 16.07.2019 Хмельницьким окружним адміністративним судом відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф253-57 від 06.11.2018 та № Ф 253-57 від 19.02.2019.

Так, однією з позовних вимог позивача є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф253-57 від 06.11.2018 зі сплати ОСОБА_1 єдиного внеску в сумі 15819,54 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Хмельницькій області № 263-57 від 06.11.2018 та № 263-57 від 19.02.2019.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Згідно ч.1 ст.27 Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.7 ст.27 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Полонського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорного В.В. ВП №58591243 від 12.03.2019, відкрито виконавче провадження на підставі документу: вимоги №Ф-263-57 виданої 25.02.2019 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області про стягнення боргу у сумі 15819,54 грн. У вказаній постанові також зазначено, що документ вступив в законну силу 25.02.2019.

Таким чином, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно заяви Головного управління ДФС у Хмельницькій області про примусове виконання, на підставі вимоги №Ф-263-57 виданої 25.02.2019, відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58591243 від 12.03.2019, та з метою заходів примусового виконання вимоги №Ф-263-57 виданої 25.02.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника від 27.11.2019.

Як свідчать матеріали справи, оскаржувана постанова винесена згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», підстав для зупинення виконавчого провадження не було, виконавчий документ відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, судом враховано, що 08.01.2020 позивач подав у відділ ДВС рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2019 щодо скасування вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області №Ф-263- 57 від 06.11.2018, у зв`язку з чим, державним виконавцем Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),14.01.2020 винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника.

Також з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 17.01.2020 посадовою особою відповідача винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачу були подані документи, які відповідали Закону України «Про виконавче провадження», підстав для зупинення виконавчого провадження, які визначені Законом відсутні, та оскаржувана постанова про арешт коштів боржника від 27.11.2019 є такою, що відповідає діючому законодавству України, відповідач при її прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Окрім того, суд звертає увагу, що оскаржувана постанова, після винесення державним виконавцем постанови про зняття арешту з коштів боржника та закінчення виконавчого проваження, не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, та безпосередньо не породжує для позивача будь-яких обов`язків, оскільки постановою від 14.01.2020 про зняття арешту з коштів боржника знято арешт з коштів позивача та закінчено виконавче провадження ВП №58591243.

Відтак, оскаржуване рішення саме по собі не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а, відтак, останнє по своїй суті безпосередньо не порушує права та інтереси позивача, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника ВП № 58591243 від 27.11.2019.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Державної казначейської служби України моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві позивач обґрунтовує моральну шкоду тим, що дії державного виконавця Нагарного В.В., які проявились у винесенні оскаржуваної постанови призвели до того, що позивач змушений був докласти максимум додаткових зусиль для організації свого існування, адже кошти на які накладено арешт були йому вкрай необхідні для існування, як ліквідатора аварії на ЧАЕС.

Однак, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність моральної шкоди та наявність причинного зв`язку між шкодою і діянням заподіювача.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Полонського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення моральної шкоди, відсутні.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Полонський районний відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Героїв Майдану, 6, м. Полонне, Полонський район, Хмельницька область, 30500 , код ЄДРПОУ - 34826120) Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ 14, 01014 , код ЄДРПОУ - 37567646)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький