Справа № 1.380.2019.006423
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006423
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Жовтонецький В.М. ,

представника відповідача Сеньків А.М.,

представник відповідача Домерецька В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «Дельта Банк», про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2019 ВП № 60720849 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 40 362,37 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви. Позивачем подано адміністративний позов у новій редакції з вимогою: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.11.2019 ВП № 60720849 про відкриття виконавчого провадження.

29.12.2019 суд ухвалою відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання на 03.01.2020.

03.01.2020 суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 до участі у справі.

14.01.2020 суд за клопотанням відповідача замінив відповідача у справі -Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

14.01.2020 суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі та зобов`язав надати інформацію з приводу наявності повноважень на звернення з заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14.06.2019 щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа по справі № 466/655/17-ц з врахуванням договору від 06.06.2019 за № 1481/К .

Позивачем подано заяву про зміну предмету позову, а саме позивач просить визнати протиправним та скасувати постанову державного виконавця Домерецької В.І. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 04.07.2019 ВП № 59449600, оскільки позивач 03.01.2020 ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження та виявила, що постановою про зміну реєстраційних даних від 28.11.2019 внесено зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме : замість дати видачі 25.11.2019 виконавчого документу зазначено дату видачі 04.07.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що постанова про стягнення виконавчого збору від 04.07.2019 є протиправною та підлягає скасуванню. Зазначає, що зобов`язання за кредитним договором та відповідно рішення суду на підставі виконавчого листа, якого було відкрито виконавче провадження від 04.07.2019 № 59449600 про стягнення з боржника 403 623,72 грн. виконано боржником до відкриття виконавчого провадження, що підтвердила належними доказами до матеріалів справи угода про новацію боргу від 06.06.2019, гарантійний лист; розписка від 13.06.2019 про отримання грошей ОСОБА_2 від ОСОБА_1 у сумі 103 000 грн.; заява стягувача, яка подавалась до органу виконавчої служби 20.11.2019 про те, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 є виконаними ще 13.06.2019 і у неї відсутні будь-які претензії за кредитним договором, в тому числі щодо сплати заборгованості щодо виконавчого провадження № 59449600). Позивач просив суд задоволити позовні вимоги повністю.

У судове засідання 09.01.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Зазначив, що оскільки божником виконавчий збір не було сплачено, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.07.2019 підлягала виділенню в окреме виконавче провадження. Так, 26.11.2019 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 60720849 із примусового виконання постанови № 59449600 від 04.07.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 40362,37 грн. виконавчого збору. Представники відповідача позовні вимоги заперечили, просили суд відмовити у задоволені позову.

Треті особи не прибули, не забезпечили явку в судове засідання уповноважних представників, проте, про дату, час та місце проведення повідомленні належним чином.

Суд, дослідивши докази, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 59449600 та № 60720849 встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

08.11.2016 рішенням Шевченківського районного суду м. Львова ухвалено рішення в цивільній справі № 466/655/15-ц про стягнення солідарно на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 03.07.2008 № 1301/0708/88-115 в загальній сумі 403 623,72 грн. Вказаним рішенням задоволено вимоги майнового характеру.

06.06.2019 право вимоги за кредитним договором було відступлено ОСОБА_2 на підставі укладеного між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу прав вимоги № 1481/К за результатами відкритих торгів (аукціону) оформленого протоколом №UA-EA-2019-03-19-000003-b від 15.05.2019 ( Том І, а.с.19-23).

Відповідно до умов гарантійного листа, наданого ОСОБА_2 , позивачем виконано зобов`язання за кредитним договором шляхом сплати 13.06.2019 кредитору ОСОБА_2 103 000 грн у присутності ОСОБА_3 , що підтверджується розпискою про отримання грошей від 13.06.2019.

14.06.2019 ПАТ "Дельта Банк" звернувся із заявою до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області у порядку ст. 26 Закону України " Про виконавче провадження" разом із виконавчим листом у справі № 466/655/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" 403 623, 72 грн.( том І, ст. 32-33).

04.07.2019 на підставі заяви ПАТ "Дельта Банк" Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження № 59449600 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість у розмірі 403 623,72 грн.

04.07.2019 Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору на суму 40362,40 грн.

Новим кредитором - ОСОБА_2 було подано до Шевченківського районного суду м. Львова заяву про заміну сторони виконавчого провадження № 59449600.

Ухвалою від 10.10.2019 Шевченківський районний суд м. Львова замінив стягувача у виконавчому провадженні № 59449600 ПАТ "Дельта Банк " на ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.10.2019 виправлено описку в ухвалі від 10.10. 2019, а саме суд зазначив вірний номер виконавчого провадження - 59449600.

22.10.2019 стягувач звернулася до органу виконавчої служби із заявою про те, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 є виконаними ще 13.06.2019 і у неї відсутні будь-які претензії за кредитним договором, в тому числі щодо сплати заборгованості щодо виконання рішення суду у справі № 466/655/15-ц.

31.10.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 59449600 з ПАТ "Дельта Банк" на ОСОБА_2

05.11.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 .

20.11.2019 ОСОБА_2 - стягувач на підтвердження вищенаведеного надала до Шевченківського відділу державної виконавчої служби оригінал гарантійного листа та розписку від 13.06.2019 про отримання грошей в розмірі 103 000 грн. від ОСОБА_1

31.10.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 59449600 з ПАТ "Дельта Банк" на ОСОБА_2

25.11.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Домерецькою В.І. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".

26.11.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі постанови про стягнення виконавчого збору відкрито виконавче провадження № 60720849, яким державний виконавець вирішив стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 40 362,37 грн. ( том І, а.с.99).

Позивач не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження № 60720849 від 26.11.2019, якою державний виконавець вирішив стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 40 362,37 грн., вважає її такою, що підлягає скасуванню, звернулась з позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керується наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Приписами статей 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За приписами пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом. Також, частиною дев`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми. З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2019 Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження № 59449600 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість у розмірі 403 623,72 грн.

Проте, 06.06.2019 право вимоги за кредитним договором було відступлено ОСОБА_2 на підставі укладеного між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу прав вимоги № 1481/К за результатами відкритих торгів (аукціону) оформленого протоколу №UA-EA-2019-03-19-000003-b від 15.05.2019.

Відтак, враховуючи вищенаведене новим кредитором - ОСОБА_2 було подано до Шевченківського районного суду м. Львова заяву про заміну сторони виконавчого провадження № 59449600. Ухвалою від 10.10.2019 Шевченківський районний суд м. Львова замінив стягувача у виконавчому провадженні № 59449600 ПАТ "Дельта Банк " на ОСОБА_2 . Ухвалою Шевченківський районний суд м. Львова від 30.10.2019 виправив описку в ухвалі від 10.10. 2019 , а саме зазначив вірний № виконавчого провадження - 59449600. 31.10.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 59449600 з ПАТ "Дельта Банк" на ОСОБА_2 .

Як вбачається із заяви стягувача, яка подавалась до органу виконавчої служби 20.11.2019 зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 є виконаними ще 13.06.2019 і у неї відсутні будь-які претензії за кредитним договором, в тому числі щодо сплати заборгованості щодо виконавчого провадження № 59449600. Крім того, стягувач на підтвердження вищенаведеного надала до Шевченківського відділу державної виконавчої служби оригінал гарантійного листа та розписку про отримання грошей.

25.11.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Домерецькою В.І. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження". В даній постанові державний виконавець зазначив, що постанову ВП № 59449600 від 04.07.2019 про стягнення виконавчого збору винести в окреме провадження.

Проте, державний виконавець, 26.11.2019 виносить постанову про відкриття виконавчого провадження № 60720849 на виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 59449600 від 25.11.2019 (виправлено у матеріалах виконавчого провадження на 04.07.2019)

Аналіз наведених правових норм та обставини справи дає підстави для висновку, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом № 466/655/15-ц, виданого 09.11.2017 Шевченківським районним судом м. Львова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості у розмірі 403 623,72 грн.

Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в розмір 40362,37 грн., який визначений в оскаржуваній постанові від 26.11.2019 ВП № 60720849 про відкриття виконавчого провадження, а тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".Так, суд приходить до переконання, що з аналізу вищенаведених норм Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Слід зазначити, що законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, при цьому розмір виконавчого збору вираховується саме з фактично стягнутої суми. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Отже, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувача виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.

Суд не погоджується із зазначенням державного виконавця у постанові про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2019 № 59449600, що неможливо встановити дату та суму сплаченого боргу боржником. Проте, державний виконавець, не зважаючи на вищенаведене закрив виконавче провадження № 59449600 на підставі п.9 ч.1 ст. 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином доводи відповідача про те, що виконавчий збір стягується незалежно того чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом є помилковими, оскільки у разі стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника, будуть створюватись умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного суду від 11.09.2019 у справі № 553/196/18.

Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, суд робить висновок, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду у постанові від 11.09.2019 у справі №815/3961/17.

При цьому, норми статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що 25.11.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Домерецькою Віталією Ігорівною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження". У даній постанові зазначено, що постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 59449600 від 04.07.2019 винести в окреме провадження.

Постанова про стягнення з божника виконавчого збору від 04.07.2019 була виділена у окреме виконавче провадження за № 60720849. Так 26.11.2019 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 60720849 із примусового виконання постанови № 59449600 від 04.07.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 40362,37 грн. виконавчого збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму N 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З врахуванням поданої позовної заяви та заяви про зміну предмета позову, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 59449600 та № 60720849, суд вважає для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.11.2019 ВП № 60720849 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 59449600 від 04.07.2019.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи докази, суд встановив, що постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 № винесена протиправно, з огляду на наступне:

виконавче провадження було закінчено на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 39 Закону №1404-VIII у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В матеріалах справи наявні докази про сплату боргу боржником - ОСОБА_1 стягувачу - ОСОБА_4 :

- угода про новацію боргу від 06.06.2019;

- гарантійний лист ;

- розписка від 13.06.2019 про отримання грошей від ОСОБА_1 ОСОБА_4 у сумі 103 000 грн.;

- заява стягувача, яка подавались до органу виконавчої служби 20.11.2019 про те, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 є виконаними ще 13.06.2019 і у неї відсутні будь-які претензії за кредитним договором, в тому числі щодо сплати заборгованості щодо виконавчого провадження № 59449600.

Тобто, виконання виконавчого листа у цивільній справі з приводу вчинення виконавчих дій щодо відкриття провадження по стягненню виконавчого збору теж є протиправними, так як в ході вчинення дій по закінченню виконавчого провадження судом встановлено, що таке закінчено у зв`язку із самостійним виконанням боржником зобов`язань і на підтвердження таких долучено докази як суду так і виконавцю. Щодо сумнівів виконавця у дійсності (недійсності) розписок не могло бути підставою для невизнання таких.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, в якому наявне рішення Шевченківського районного суду м. Львова про заміну стягувача у виконавчому провадженні, договору купівлі-продажу прав вимоги № 1481/К - це є достатньою підставою для виконавця щодо з`ясування підстав для відкриття виконавчого провадження. Як слідує із хронології подій станом на час звернення із заявою до виконавця ПАТ «Дельта Банк» у такого вже не було права на звернення, оскільки укладено договір від 06.06.2019 - де стягувачем виступала ОСОБА_2 , а не банк, боржники - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Окрім того, наявні гарантійний лист і розписка від 13.06.2019 про отримання грошей від ОСОБА_1 ОСОБА_4 у сумі 103 000 грн. та угода про новацію боргу від 06.06.2019.

З огляду і на підставу закінчення виконавчого провадження, суд прийшов до переконання, що суб`єкт владних повноважень всупереч Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 з підстав стягнення виконавчого збору діяв протиправно, бо сама ж підстава п.9 ч.1 ст 39 Закону України «Про виконавче провадження», яка зазначена виконавцем, є безумовною умовою для відсутності підстав у стягненні виконавчого збору, так як закінчення виконавчого провадження значиться у зв`язку із самостійним виконанням зобов`язання до відкриття виконавчого провадженя. А в даному випадку зобов`язання позивачем виконано до відкриття виконавчого провадження до 04.07.2019 по виконавчому листу районного суду.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки суб`єктом владних повноважень в ході судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення, не спростовано доводи позивача, а тому таке рішення є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», отже, спірна постанова підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України належить стягнути на користь ОСОБА_1 з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанов - задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.11.2019 ВП № 60720849 про відкриття виконавчого провадження.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79007, м. Львів, вул. Котлярська,6, ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.