Справа № 1.380.2019.005307
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

за участю:

представник позивача не прибув,

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішення, картки відмови, -

в с т а н о в и в :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Львівської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості товарів, заявленої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209120/2019/00158;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 11.09.2019 № UА 209000/2019/000396/2;

- визнати протиправними дії Львівської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості товарів, заявленої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209120/2019/00160;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 19.09.2019 № 209000/2019/000420/1.

Ухвалою від 21.10.2019 суддя відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 11.12.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.04.2017 між позивачем та компанією «IGLOO»-Польща укладений контракт № 1/2017. За умовами вказаного контракту ФОП ОСОБА_1 проводить в компанії «IGLOO» закупівлю промислового обладнання, з подальшим перевезенням в Україну. ФОП ОСОБА_1 представив на Львівську митницю ДФС митні декларації від 10.09.2019 № UA209120.2019.024663 та від 19.09.2019 № UA209120.2019.025445 перевезення обладнання, придбаного в компанії «IGLOO». Митна вартість товару визначена в розмірі 11440,00 Євро, що станом на вказану дату становить 315879,12 грн та 4343,27 Євро, що станом на вказану дату становить 118594,61 грн відповідно. До декларації додано інші документи, передбачені законодавством для здійснення декларування відповідного товару. Звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 є офіційним торговим представником компанії «IGLOO» на території України, а тому компанія «IGLOO» надає ФОП ОСОБА_1 максимальні знижки. Компанія «IGLOO» відпускає іншим покупцям обладнання за цінами, що відрізняються від цін, за яким відпускається обладнання ФОП ОСОБА_1 . За результатами розгляду наданих декларантом документів митний орган прийняв спірні рішення від 11.09.2019 № UА 209000/2019/000396/2 та від 19.09.2019 № 209000/2019/000420/1 про коригування митної вартості товарів. На підставі рішень про коригування Львівською митницею ДФС видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209120/2019/00158, № UА 209120/2019/00160. Однак, із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови позивач не погоджується та вважає їх протиправними та такими, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а отже такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання від 15.01.2019 (вх. № 2300) про розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією № UA209120.2019.025445 опрацьована інформація, що містилась у наданих до митного органу товаросупровідних документах. Зазначає, що на вимогу митного органу декларантом не подано до митного оформлення документ, що визначає вартість товару (проформа), додаткові документи, що вимагались митницею. Відповідно до ч. 6. ст. 54 МК України це є підставою для відмови у визначенні заявленої митної вартості товару. Джерелом інформації для коригування митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 19.09.2019 № 209000/2019/000420/1 слугувала інформація щодо митного оформлення за МД № UA205090/2019/98333 від 20.08.2019, за якою здійснено митне оформлення подібних товарів (холодильники вітрини торгової марки «IGLOO»), що постачались від того ж продавця на таких же умовах поставки.

Під час здійснення митного оформлення за митною декларацією № UA209120.2019.024663 опрацьована інформація, що містилась у наданих до митного органу товаросупровідних документах. Зазначає, що на вимогу митного органу декларантом не подано до митного оформлення документ, що визначає вартість товару (проформа), додаткові документи, що вимагались митницею, не роз`яснено відмінностей умов поставки у Контракті. Відповідно до ч. 6. ст. 54 МК України це є підставою для відмови у визначенні заявленої митної вартості товару. Джерелом інформації для коригування митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 19.09.2019 № 209000/2019/000396/2 слугувала інформація щодо митного оформлення за МД № UA205090/2019/98333 від 20.08.2019, за якою здійснено митне оформлення подібних товарів (холодильники вітрини торгової марки IGLOO), що постачались від того ж продавця на таких же умовах поставки та інформація щодо митного оформлення за МД № UA100120/2019/206988 від 12.08.2019, за якою здійснено митне оформлення меблів металевих для магазинів. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Між ФОП ОСОБА_1 (покупець) компанією «IGLOO» - Польща 20.04.2017 укладено контракт № 1/2017, згідно якого продавець продає, а покупець купує, на умовах EXW холодильне обладнання.

Згідно з п. 1.1 договору продавець продає, а покупець купує в узгодженому асортименті і цінам, вказаним в специфікації чи рахунках до контракту.

Відповідно до п. 3.2 загальна сума товару вказується у специфікації.

10.09.2019 ФОП ОСОБА_1 представив на Львівську митницю ДФС митну декларацію № UA209120.2019.024663 на перевезення наступного обладнання, придбаного в компанії «IGLOO»:

Промислове холодильне обладнання для магазинів з умонтованим холодильним агрегатом компресійного типу-холодильні вітрини, модель: Кіng 1.9АТ- 2 шт, серійний номер 258562-63, розміром 1920x820x2020 мм, об`єм 1449 л, потужність системи охолодження 1,68 кВт; Кіng 1.3АТ- 3 шт, серійний номер 258549-51, розміром 1310x820x2020 мм, об`єм 966 л, потужність системи охолодження 1,38 кВт; Вella 1.2- 1 шт, серійний номер 258371, розміром 1200x755x1400 мм, об`єм 390 л, потужність 0,73 кВТ; EWA 500.Р - 1 шт, серійний номер 258521, розміром 618x720x1980 мм, об`єм 500 л, потужність системи охолодження 0,41 кВт; Justyna 2.0 - 1 шт, серійний номер 258522, розміром 1990x1030x960 мм, об`єм 290 л, потужність системи охолодження 1,23 кВт; GASTROLINE 1.2+ надставка скло - 1 шт, серійний номер 258542, розмір 1200x800x1250 мм, об`єм 360 л, потужність системи охолодження 0,52 кВт; GASTROLINE CUBE 1.3 - 1 шт, серійний номер 258548, розміром 1310x1310x1270 мм, об`єм 690 л, потужність системи охолодження 0,51 кВ; Samos 1.88 -3 шт, серійний номер 258559-61, розміром 1875x1230x1230 мм, об`єм 366 л, потужність системи охолодження 0,29 кВт. Це універсальне холодильне обладнання, що служить для експозиції та короткочасного зберігання різних харчових продуктів у закладах громадського харчування при температурі від 2 до 10 градусів за Цельсієм. Внутрішня частина вітрин виготовлена з нержавіючої сталі, зовнішній корпус з оцинкованої сталі, пофарбовані. Для напруги 220В. Нові. Не для військового використання. Не містять озоноруйнівних речовин.

Меблі металеві заввишки понад 80 см для використання в установах: прилавок для продаж Samos 0.8 - 1 шт, серійний номер 258523, розмір 610x800x890 мм; прилавок для продаж Gastroline 0.8 - 1 шт, серійний номер 258664, розмір 800x800x850 мм. Оснащені висувною шухлядою, кріпленням для касового апарату та ніжками, що регулюються по висоті до 110 мм, оглядовим гнутим склом. Виготовлені з металу. Стільниця виготовлена з сірого граніту. Нові. Призначені для встановлення в установах та закладах швидкого харчування, ресторанах, фаст-фудах та ін. Разом з тим, митну вартість зазначеного товару визначено за основним методом у розмірі 11440,0 Євро, що згідно з курсом становить 315879,12 грн.

Для визначення митної вартості за митною декларацією № UA209120.2019.024663 позивачем надано до Львівської митниці ДФС документи, які визначені у графі 44 та додатку до даної графи.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) від 09.09.2019 № 0092/09/2019 вартість вищевказаного товару становить 11440,0 Євро.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Львівською митницею ДФС виставлена позивачу вимога про надання додаткових документів, на підставі яких буде визначена митна вартість: - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);- каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару;- копію митної декларації країни відправлення; - виписку з бухгалтерської документації; -висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом подано додаткові документи: копію експортної декларації № 19РL351020E0633346, специфікацію від 09.09.2019 № 16, договір-заявку на автоперевезення, довідку на транспортні витрати.

Львівською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості від 11.09.2019 № UА 209000/2019/000396/2, яким визначено вартість імпортованого товару за 6 (резервним) методом митної вартості.

У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: "Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій - третій статті 53 МКУ (виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а також Проформа Інвойс). Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.Під час розгляду документів було виявлено наступне: відповідно до п. 2.1 контракту від 20.04.2017 № 1/2017 (далі - Контракт) Продавець постачає товар на умовах EXW - м. Бохня. Однак, у декларації заявлено умови поставки EXW - StaryWisnic. Відповідно до п. 4 Контракту товар повинен відповідати специфікації, що складається на кожну партію товару. Така специфікація до митного оформлення не подавалася. До митного оформлення подано додаткову угоду від 09.09.2019 № 16 до Контракту. У п. 1.1 вказано, що продаж товару здійснюється на підставі проформи інвойсу від 09.09.2019 № 0092/09/2019, специфікації від 09.09.2019 № 16, комерційної пропозиції від 09.09.2019 № 16. Проформа інвойс та специфікація до митного оформлення не подавалися. У додатковій угоді від 09.09.2019 №16 до Контракту вказано, що з боку Продавця контракт підписав директор ОСОБА_3. Однак, наявний підпис візуально абсолютно не схожий на підпис ОСОБА_3 на Контракті й додатку №1/1 від 24.04.2019 до Контракту. Аналогічно, комерційна пропозиція №16 від 09.09.2019 містить підпис нібито директора "Иглоо" ОСОБА_3, який схожий на підпис на додатковій угоді № 16 та не схожий на підпис на Контракті та додатку № 1/1 до Контракту.

Також було встановлено, що ідентичне найменування товару (вітрина IglooGastrolineCube 1.3) завозилася від того ж продавця на тих же ж умовах поставки (мд від 12.10.2018 №UА100110/2018/355198) за вищою фактурною вартістю - 1437 Євро. Заявлена фактурна вартість такої вітрини склала 720 Євро за штуку. Порівняння ціни інвойсу з роздрібною вартістю товару в Україні показує, що таке співвідношення складає 20%-32%. Так, наприклад, фактурна вартість вітрини Кіng 1.9 складає 1005 Євро за штуку, роздрібна ціна в Україні - 135507 грн, співвідношення - 20,4%, фактурна вартість вітрини GastrolineCube 1.3 складає 720 Євро за штуку, роздрібна ціна в Україні - 62062,2 грн, співвідношення - 31,9%. Натомість, аналіз показує, що звичайне співвідношення між фактурною вартістю імпортованого обладнання та роздрібною ціною в Україні для такого типу товарів (холодильні вітрини походженням з Євросоюзу, що імпортувалися напряму від виробника) є іншим та складає 55-74%. Так, за МД UА205090/2019/98333 від 20.08.2019 імпортовано на умовах FСА- StaryWisnicz холодильну вітрину торгової марки Igloo моделі Cube 0.6/Л/ з ціною інвойсу 4828 польських злотих (30880,73 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 42752 грн, співвідношення 72%. За МД UА209200/2019/18135 від 01.08.2019 імпортовано на умовах EXW - Bochnia холодильну вітрину торгової марки Cold моделі R-20 з ціною інвойсу 1708 Євро (47654,3 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 70080 грн, співвідношення 68%. За МД UА400030/2019/22605 від 27.06.2019 імпортовано на умовах FCA- Алітус (Литва) холодильну вітрину торгової марки Snaige моделі СD350 1003-00SNW6 з ціною інвойсу 231,24 Євро (6874,82 грн. за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 9288 - 12532 грн, співвідношення 55 - 74%. За МД UА401010/2019/45468 від 28.08.2019 імпортовано на умовах FCA- Алітус (Литва) холодильну вітрину торгової марки Snaige моделі СD40DМ-S3002Х з ціною інвойсу 260,3 Євро (7273,60 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 10564 - 13199 грн, співвідношення 55 - 68,9%.3а відомостями єдиного реєстру податкових накладних за останній квартал абсолютна більшість холодильних вітрин за кодом ФОП ОСОБА_1 продав ТОВ "Торхолод" (), єдиним засновником якого є ОСОБА_1 . Холодильна вітрина GastrolineCube 0.9 була продана ФОП ОСОБА_1 ТОВ "Торхолод" за ціною 39,8 - 40,6 тис. грн. Натомість, така ж вітрина, продана непов`язаній особі - ПП "Маршал" () за ціною 52,5 тис. грн. Різниця складає 32%. Декларантом подано копію експортної декларації 19РІ-351020Е0622246, специфікацію №16 від 09.09.2019, договір-заявка на автоперевезення, довідка про транспортні витрати. Виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а також Проформа Інвойс подані не були. Виявлено, що сертифікат переміщення РL/МF/АN 0560718 від 09.09.2019 містить наступну інформацію щодо номера експортного документа: 4474. Натомість, подана копія експортної декларації має номер, що завершується іншими цифрами - 19РL351020Е0622246. У специфікації від 09.09.2019 №16 до Контракту вказано, що з боку Продавця контракт підписав директор ОСОБА_3. Однак, наявний підпис візуально абсолютно не схожий на підпис ОСОБА_3 на Контракті й додатку №1/1 від 24.04.2019 до Контракту. Таким чином: декларантом не подано до митного оформлення документ, що визначає вартість товару (проформа), додаткові документи, що вимагалися митницею, не роз`яснено відмінностей умов поставки у Контракті та заявлених. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 це є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Товар №1. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні товари, яка відповідала б вимогам ст. 59 МКУ. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація щодо митного оформлення за МД UА205090/2019/98333 від 20.08.2019, за якою здійснено митне оформлення подібних товарів (холодильні вітрини торгової марки Igloo), що постачалися від того ж продавця на таких же ж умовах поставки. Митна вартість склала 8,6169 дол. США за кг. Коригування не здійснювалися. Товар №3. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація щодо митного оформлення за МД UА100120/2019/206988 від 12.08.2019, за якою здійснено митне оформлення меблів металевих для магазинів. Митна вартість склала 4,01 дол. США за кг. Коригування не здійснювалися."

На підставі рішення про коригування, Львівською митницею ДФС видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00158. У картці відмови визначено: "повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з таких причин: Неможливість завершення митного оформлення, у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості від 11.09.2019 № UА 209000/2019/000396/2, порушено вимоги наказу МФУ від 30.05.2012 № 631. Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати митну декларацію відповідно до Рішення про коригування митної вартості товару від 11.09.2019 № UА 209000/2019/000396/2."

19.09.2019 ФОП ОСОБА_1 представив на Львівську митницю ДФС митну декларацію № UA209120.2019.025445 на перевезення наступного обладнання, придбаного в компанії «IGLOO»:

Промислове холодильне обладнання для магазинів з умонтованим холодильним агрегатом компресійного типу - холодильні вітрини, модель - GASTROLINECUBE 0.9 (з функцією контролю вологості) - 5 шт, серійний номер 258918-19, 258906-08, розмір 835x600x1270 мм, об`єм 480 л, потужність системи охолодження 0,25 кВ. Це універсальне холодильне обладнання, що служить для експозиції та короткочасного зберігання різних харчових продуктів у закладах громадського харчування при температурі від 2 до 10 градусів за Цельсієм. Внутрішня частина вітрин виготовлена з нержавіючої сталі, зовнішній корпус - з оцинкованої сталі, пофарбовані. Для напруги 220 В. Нові. Не для військового використання. Не містять озоноруйнівних речовин. Разом з тим, митну вартість зазначеного товару визначено за основним методом за ціною 4125 Євро та загальною вартістю 4343,27 Євро, що згідно з курсом становить 118594,61 грн.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) від 17.09.2019 № 0244/09/2019 вартість вищевказаного товару становить 4125 Євро.

Для визначення митної вартості за митною декларацією № UA209120.2019.025445 позивачем надано до Львівської митниці ДФС документи, які визначені у графі 44 та додатку до даної графи.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Львівською митницею ДФС виставлена позивачу вимога про надання додаткових документів, на підставі яких буде визначена митна вартість:

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом подано додаткові документи: платіжне доручення від 12.07.2019 № 1, специфікацію № 17 до контракту, договір перевезення від 01.09.2018 № 1/09-18, рахунок на оплату від 09.09.2019 № 97, лист ФОП ОСОБА_1 № 18/18/09/2019, цінник Євро 17/09/2019, технічну інформацію щодо товару GastrolineCube 0.9; копію експортної декларації № 19РL351020E0633346, лист IGLOO від 17.09.2019,лист IGLOO від 18.09.2019.

Львівською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості від 19.09.2019 № UА 209000/2019/000420/1, яким визначено вартість імпортованого товару за 6 (резервним) методом митної вартості.

У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: "Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій - третій статті 53 МКУ (виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а також Проформа Інвойс).Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення подано додаткову угоду від 17.09.2019 № 17 до Контракту. У п. 1.1 вказано, що продаж товару здійснюється на підставі проформи інвойсу від 17.09.2019 №0244/09/2019, специфікації № 16 від 09.09.2019, комерційної пропозиції № 16 від 09.09.2019. Проформа інвойс до митного оформлення не подавалась. У додатковій угоді від 17.09.2019 № 17 до Контракту вказано, що з боку Продавця контракт підписав директор ОСОБА_3. Однак, наявний підпис візуально абсолютно не схожий на підпис ОСОБА_3 на Контракті й додатку № 1/1 від 24.04.2019 до Контракту. порівняння ціни інвойсу з роздрібною вартістю товару в Україні показує, що таке співвідношення складає 40,7% (фактурна вартість вітрини GastrolineCube 0.9 складає 825 Євро за штуку, роздрібна ціна в Україні - 55393,3 грн).

Натомість, аналіз показує, що звичайне співвідношення між фактурною вартістю імпортованого обладнання та роздрібною ціною в Україні для такого типу товарів (холодильні вітрини походженням з Євросоюзу, що імпортувалися напряму від виробника) є іншим та складає 55- 74%.

Так, за МД UA205090/2019/98333 від 20.08.2019 імпортовано на умовах FCA - StaryWisnicz холодильну вітрину торгової марки Igloo моделі Cube 0.6 W з ціною інвойсу 4828 польських злотих (30880,73 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 42752 грн, співвідношення 72%.

За МД UA209200/2019/18135 від 01.08.2019 імпортовано на умовах ЕХW - Bochnia холодильну вітрину торгової марки Cold моделі R-20 з ціною інвойсу 1708 Євро (47654,3 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 70080 грн, співвідношення 68%. За МД UА400030/2019/22605 від 27.06.2019 імпортовано на умовах FСА- Алітус (Литва) холодильну вітрину торгової марки Snaige моделі СD350 1003-00SNWМ6 з ціною інвойсу 231,24 Євро (6874,82 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 9288 - 12532 грн, співвідношення 55 - 74%. За МД UА401010/2019/45468 від 28.08.2019 імпортовано на умовах FСА- Алітус (Литва) холодильну вітрину торгової марки Snaige моделі СD40РМ-S3002Х з ціною інвойсу 260,3 Євро (7273,60 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 10564 - 13199 грн, співвідношення 55 - 68,9%. За відомостями єдиного реєстру податкових накладних за останній квартал абсолютна більшість холодильних вітрин за кодом ФОП ОСОБА_1 продав ТОВ "Торхолод" (), єдиним засновником якого є ОСОБА_1 . Холодильна вітрина GastrolineCube 0.9 була продана ФОП ОСОБА_1 ТОВ "Торхолод" за ціною 39,8-40,6 тис. грн. Натомість, така ж вітрина, продана непов`язаній особі - ПП "Маршал" () за ціною 52,5 тис. грн. Різниця складає 32%.

Платіжне доручення від 12.07.2019 № 1 у графі "Призначення платежу" посилається на іновойс від 10.07.2019 №0120/07/2019. Такий інвойс до митного оформлення жодної з оформлених МД не подавався. У інших митницях ФОП ОСОБА_1 митного оформлення протягом липня - вересня 2019 року не здійснював. Таким чином, встановити за що саме здійснювалася сплата коштів неможливо, однак, в графі « 70» даного платіжного доручення зазначено, що призначенням платежу є контракт 1/2017 DD20042017. Рахунок № 97 виписаний 09.09.2019, тобто за тиждень до видання інвойсу № 0244/09/2019 від 17.09.2019. Покупець у рахунку не вказаний, суть договірних відносин не висвітлена. Цінник Євро 17/09/2019 підписав нібито директор ОСОБА_3. Однак, наявний підпис візуально абсолютно не схожий на підпис ОСОБА_3 на Контракті й додатку № 1/1 від 24.04.2019 до Контракту. Виявлено, що сертифікат переміщення РL/МF/АN 0560725 від 17.09.2019 містить наступну інформацію щодо номера експортного документа: 4672. Натомість, подана копія експортної декларації має номер, що завершується іншими цифрами - 19РL351020Е0644322. Підпис директора «IGLOO» на листі від 17.09.2019 відрізняється від підпису директора на листі від 18.09.2019 та від підпису ОСОБА_3 на Контракті й додатку №1/1 від 24.04.2019 до Контракту Таким чином: декларантом не подано до митного оформлення документ, що визначає вартість товару (проформа), додаткові документи, що вимагалися митницею. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 це є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні товари, яка відповідала б вимогам ст. 59 МКУ. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація щодо митного оформлення за МД UА205090/2019/98333 від 20.08.2019, за якою здійснено митне оформлення подібних товарів (холодильні вітрини торгової марки Igloo), що постачалися від того ж продавця на таких же ж умовах поставки, Митна вартість склала 8,6169 дол. США за кг. Коригування не здійснювалися."

На підставі рішення про коригування, Львівською митницею ДФС видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00160. У картці відмови визначено: "повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з таких причин: Неможливість завершення митного оформлення, у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості від 19.09.2019 № UА 209000/2019/000420/1, порушено вимоги наказу МФУ від 30.05.2012 № 631. Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати митну декларацію відповідно до Рішення про коригування митної вартості товару від 19.09.2019 № UА 209000/2019/000420/1".

Не погоджуючись з рішеннями митного органу щодо коригування митної вартості та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з частиною 1 статті 7 МК України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).

За приписами частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною другою статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Зі змісту положень розділу ІІІ ("Митна вартість товарів та методи її визначення") Митного кодексу України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

В рішеннях про коригування митної вартості товару відповідачем, в якості підстави для їх прийняття зазначено, про надання позивачем не всіх документів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій - третій статті 53 Митного кодексу України, а надані документи не містять всіх даних, що підтверджують складові митної вартості.

Відповідач посилався на наявність в поданих декларантом документах розбіжностей.

Наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.

Щодо зазначення у декларації умови поставки EXW - Stary Wisnic , то суд зазначає, вказана обставина не може вважатися недоліком чи неточністю, оскільки поставка на умовах Ex Works, або Франко завод (…назва місця) - термін Інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо).

Щодо відмінності підписів директора ОСОБА_3на Контракті й додатку №1/1 від 24.04.2019 до Контракту, комерційній пропозиції, підпису директора на листі від 18.09.2019, то суд вважає безпідставними такі посилання відповідача, як на підставу для коригування митної вартості товарів.

Крім того, суд звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 надав митному органу лист та копію довіреності компанії «IGLOO», в якій, серед підписантів, вказано і ОСОБА_9 , яким було підписано вищевказані документи.

Щодо ненадання проформи інвойсу, то суд звертає увагу, що проформа - інвойс має попередній характер і застосовується лише у випадках, коли покупець здійснює передплату до моменту відвантаження. Оскільки, авансовий платіж не здійснювався, отже й проформа інвойсу не складалася та не видавалася.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні товари, яка відповідала б вимогам ст. 59 МКУ. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація щодо митного оформлення за МД UА205090/2019/98333 від 20.08.2019, за якою здійснено митне оформлення подібних товарів (холодильні вітрини торгової марки Igloo), що постачалися від того ж продавця на таких же ж умовах поставки. Митна вартість склала 8,6169 дол. США за кг. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація щодо митного оформлення за МД UА100120/2019/206988 від 12.08.2019, за якою здійснено митне оформлення меблів металевих для магазинів. Митна вартість склала 4,01 дол. США за кг. Також у рішенні про коригування митної вартості від 19.09.2019 № UА 209000/2019/000420/1, вказує що звичайне співвідношення між фактурною вартістю імпортованого обладнання та роздрібною ціною в Україні для такого типу товарів (холодильні вітрини походженням з Євросоюзу, що імпортувалися напряму від виробника) є іншим та складає 55- 74%. Так, за МД UA205090/2019/98333 від 20.08.2019 імпортовано на умовах FCA - StaryWisnicz холодильну вітрину торгової марки Igloo моделі Cube 0.6 W з ціною інвойсу 4828 польських злотих (30880,73 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 42752 грн, співвідношення 72%. За МД UA209200/2019/18135 від 01.08.2019 імпортовано на умовах ЕХW - Bochnia холодильну вітрину торгової марки Cold моделі R-20 з ціною інвойсу 1708 Євро (47654,3 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 70080 грн, співвідношення 68%. За МД UА400030/2019/22605 від 27.06.2019 імпортовано на умовах FСА- Алітус (Литва) холодильну вітрину торгової марки Snaige моделі СD350 1003-00SNWМ6 з ціною інвойсу 231,24 Євро (6874,82 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 9288 - 12532 грн, співвідношення 55 - 74%. За МД UА401010/2019/45468 від 28.08.2019 імпортовано на умовах FСА- Алітус (Литва) холодильну вітрину торгової марки Snaige моделі СD40РМ-S3002Х з ціною інвойсу 260,3 Євро (7273,60 грн за курсом НБУ), роздрібна вартість такої моделі в Україні складає 10564 - 13199 грн, співвідношення 55 - 68,9%. За відомостями єдиного реєстру податкових накладних за останній квартал абсолютна більшість холодильних вітрин за кодом ФОП ОСОБА_1 продав ТОВ "Торхолод" (), єдиним засновником якого є ОСОБА_1 . Холодильна вітрина GastrolineCube 0.9 була продана ФОП ОСОБА_1 ТОВ "Торхолод" за ціною 39,8-40,6 тис. грн. Натомість, така ж вітрина, продана непов`язаній особі - ПП "Маршал" () за ціною 52,5 тис. грн. Різниця складає 32%.

Разом з тим, необґрунтованим та немотивованим є використання митним органом відповідних митних декларацій, оскільки поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах EXW, а згідно вказаних МД здійснювалась поставка товару на умовах FCA.

Також, суд зазначає, що за МД UА205090/2019/98333 від 20.08.2019 в Україну ввезено холодильну вітрину торгової марки Igloo моделі Cube 0.6 W з ціною інвойсу 4828 польських злотих (30880,73 грн за курсом НБУ), а ФОП ОСОБА_1 ввозили на територію України холодильні вітрини, модель - GASTROLINE CUBE 0.9 (з функцією контролю вологості), які мають інші технічні характеристики і не можуть слугувати аналогом для порівняння.

Відповідно до листа «IGLOO» від 17.09.2019, повідомлено, що прайси та відпускні ціни на продукцію фірма «IGLOO» встановлюються індивідуально для кожного покупця в залежності від кількістю товару, умов роботи з кожною фірмою окремо. Відпускна ціна на продукцію, що відпущена для ФОП ОСОБА_1 по інвойсам від 17.09.2019 № 0244/09/2019 вказана у витягах з прайсових цін фірми «IGLOO», які дійсні для ФОП ОСОБА_1 на даний момент часу.

Крім того позивач, долучив заяву, нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_10, згідно якої компанія «IGLOO» повідомляє, що ФОП ОСОБА_1 , являється офіційним торговим представником компанії «IGLOO» на території України, а тому компанія «IGLOO» надає ФОП ОСОБА_1 максимальні знижки на свою продукцію (ціни вказано у Специфікаціях), покупцям, які не є представниками компанії «IGLOO», продукція випускається за іншими (вищими) цінами. Одночасно повідомлено, що компанія «IGLOO» має складські приміщення у м. Бохня, так і в м. Старий Вішнік, 32-720, Польща, відстань між ними складає 8 км і відпуск продукції може відбуватись з різних складських приміщень. Підписання документів здійснюється працівниками компанії «IGLOO», серед підписантів, вказано і ОСОБА_9, про що повідомлено уповноважені органи ДФС України.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Так, за умови непідтвердження належними і допустимими доказами наявності у поданих на підтвердження митної вартості товарів документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідні рішення, діє не в межах, не у спосіб та не у порядку, передбаченому положеннями чинного законодавства.

Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.

Водночас, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як містили розбіжності, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Таким чином, контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, здійснюється органом доходів і зборів, в тому числі, шляхом витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості, однак таке витребування може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі № 21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах.

Разом з тим суд встановив, що посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, як на підставу для коригування митної вартості товарів, є безпідставним, з огляду на те, що в даному випадку відповідачем жодним чином не обґрунтовано, яким чином їх відсутність впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів.

Суд зазначає, що на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товару, декларантом до митного оформлення було надано вичерпний перелік належних документів передбачених статтею 53 Митного кодексу України, що дає можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

В свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

При цьому, факт ненадання позивачем додатково затребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997, набула чинності для України 11.09.1997) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Бендерський проти України" (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997, набув чинності для України 11.09.1997) "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Україна - Тюмень" проти України" (№ 22603/02 §55) зазначено, "… що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ... Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності".

У даному випадку коригування митної вартості товарів створило ситуацію, в якій позивач, без жодних правових на те підстав, змушений зазнавати фінансового тиску на свою господарську діяльність, що є недопустимим. До того ж доводи відповідача покладені в основу його правової позиції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд зазначає, що під час розгляду справи, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про протиправність дій Львівської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості товарів, заявленої ФОП ОСОБА_1 , за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність рішень Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржене рішення відповідача не відповідає передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям обґрунтованості та пропорційності індивідуального акта суб`єкта владних повноважень, а тому таке рішення є протиправним та підлягаєть скасуванню.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3842,00 грн підлягає стягненню з Львівської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Львівської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості товарів, заявленої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються згідно з митними деклараціями від 10.09.2019 № UA209120.2019.024663, від 19.09.2019 № UA209120.2019.025445.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209120/2019/00158.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 11.09.2019 № UА 209000/2019/000396/2.

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209120/2019/00160.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 19.09.2019 № 209000/2019/000420/1.

7. Стягнути з Львівської митниці ДФС (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3842,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 27.01.2020

Суддя Кедик М.В.