Справа № 160/13287/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Е.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС до Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов,-
26 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради з вимогами:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/СПТДФС.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
27 січня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій позивач просить суд:
- зупинити дію постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/СПТДФС, відповідно до якої відповідачем накладено на ТОВ Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС штрафи на загальну суму 429819,00 грн. - до набрання законної сили судовим рішенням суду у даній справі.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що оскільки постанови Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС та № ОМС-ДН2739/1708/СПТДФС, які є предметом оскарження в даній справі, є виконавчим документом, та були пред`явлені до виконання в органи виконавчої служби. Вказує, що постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.01.2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС. В рамках виконавчого провадження з примусового виконання спірної постанови можуть бути накладені арешти на кошти позивача, стягнення коштів з рахунків позивача, що унеможливить належне провадження господарської діяльності, виконання обов`язків з оплати заробітної плати найманим працівникам, сплату податків, зборів та обов`язкових платежів. Вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди його правам та інтересам, правам та інтересам третіх осіб, а також ускладнить їх відновлення.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено що, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
З огляду на приписи наведеної статті небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У відповідності до приписів частини 3 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом:
1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку;
3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;
4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Також, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
- імовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Згідно з абзацом другим пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Обґрунтовуючи у заяві про забезпечення позову можливість настання негативних наслідків для позивача у майбутньому позивач посилається на те, що за приписами Закону України «Про виконавче провадження» постанови Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради є виконавчим документом. В рамках виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС будуть накладені арешти на кошти позивача, буде здійснено стягнення коштів з рахунків позивача, що унеможливить належне провадження господарської діяльності, виконання обов`язків з оплати заробітної плати найманим працівникам, сплату податків, зборів та обов`язкових платежів. Оскільки постанови Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС та № ОМС-ДН2739/1708/СПТДФС є предметом оскарження в даній справі, то примусове виконання, наразі буде передчасним. Зазначені обставини свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяним шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Так, пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Судом встановлено, що постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.01.2020 року відкрито виконавче провадження № 60945948 з примусового виконання постанови Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС.
Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановами Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС та № ОМС-ДН2739/1708/СПТДФС до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі можливе настання негативних наслідків як заявнику, для виправлення яких буде необхідно докласти значних зусиль, а рішення суду не забезпечить в повній мірі відновлення порушених прав позивача та не призведе до приведення правовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС у попередній стан.
Отже, заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС та № ОМС-ДН2739/1708/СПТДФС до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанов Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради від 25.11.2019 р. № ОМС-ДН2739/1708/НПСП/ФС та № ОМС-ДН2739/1708/СПТДФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС штрафів на загальну суму 429819,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе вжити зазначені заходи забезпечення позову з метою захисту прав та законних інтересів позивача.
При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Таким чином, суд погоджується та вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, поновлення порушених, оспорюваних прав, інтересів позивача, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення заяви.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -
Ухвала набирає чинності з 27.01.2020 року і підлягає негайному виконанню на підставі частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 27.01.2023 року (включно).

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями УПС: вул. Троїцька, буд. 21 г, оф. 401, м. Дніпро, 49000; ІК в ;

Боржником: Інспекція з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради: пр. Д.Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000; ІК в .

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков