Справа № 155/485/19
Суддя: Адамчук Г. М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пр.№ 2а/155/3/20
Справа № 155/485/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого-судді Адамчук Г.М.,

за участі секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Михальчука Вадима Володимировича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до поліцейського СРПП №4 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Михальчука Вадима Володимировича, посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на наступне.

Як зазначено у позовній заяві, постановою винесеною поліцейським СРПП №4 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Михальчуком В.В., серії ДПО18 №396726 від 04.05.2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у виді адміністративного штрафу в розмірі 255,00 грн. Згідно постанови, 04 травня 2019 року о 14 годині 40 хвилин в селищі Мар`янівка по вулиці Новій, керуючи автомобілем Аudi-80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Stop», чим порушив п.п.8.1 ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства, а порушення, зазначеного в оскаржуваній постанові позивач не допускав, оскільки під`їжджаючи до залізничного переїзду, він побачив дорожній знак «Stop» у зв`язку з чим зменшив швидкість, зупинився, та пересвідчившись в безпечності проїзду, розпочав рух далі. Тому позивач вважає, що висновки викладені в постанові не відповідають дійсності, постанова винесена без дотримання його прав, визначених чинним законодавством, крім того, жодних доказів вчинення правопорушення відповідач йому не надав, протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не складав, у зв`язку з чим просить визнати протиправною та скасувати постанову, а провадження у справі за ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 03 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року до участі в справі залучено як співвідповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач Михальчук В.В. у судове засідання не з`явився, хоча про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області у судове засідання не з`явився, хоча про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №396726 від 04 травня 2019 року, винесеної поліцейським СРПП №4 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Михальчуком В.В. (а.с.11), 04 травня 2019 року о 14 годині 40 хвилин в селищі Мар`янівка по вулиці Новій, керуючи автомобілем Аudi-80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, чим порушив п.п.8.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Від підпису в постанові ОСОБА_1 відмовився.

Дорожній знак 2.2 Розділу 33 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Згідно п.п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Отже, з наведеного вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Недотримання прав позивача та не з`ясування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин його скоєння, недоведеність факту скоєння правопорушення, дають підстави для визнання спірної постанови протиправною та закриття провадження у справі як кожна окремо так і усі в сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 описане в постанові серії ДПО18 №39649 ВО від 04 травня 2019 року не ґрунтується на наявних матеріалах справи, відзиву або додаткових доказів на підтвердження фактів викладених в постанові відповідачем та представником відповідача не подано, ОСОБА_1 свою вину та факт правопорушення заперечує та в постанові відмовився від підпису, то слід дійти до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін,а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, на підставі вищенаведених мотивів, суд вважає, що є всі підстави для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП, такеруючись ст.ст. 5, 9, 77, 244-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №396726 від 04 травня 2019 року, винесеної поліцейським СРПП №4 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Михальчуком В.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Головуючий Г.М.Адамчук