Справа № 367/8785/15-а
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/8785/15-а Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Саранюк Л.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2019 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Ірпінь, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви заяву ОСОБА_1 щодо винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: Управління Держгеокадастру у м. Ірпінь Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Ірпінської міської ради Київської області (далі - відповідач), третя особа: Управління Держгеокадастру у м. Ірпінь Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він як учасник ВВВ, ветеран праці з 47 річним трудовим стажем, інвалід праці (на військовому заводі), громадянин, який проживає 55 років на відповідній території адміністративно - територіальної одиниці, реалізуючи в рамках Основного Закону прямої дії свої конституційні права, зокрема, права, закріпленого в ч.1 ст.121 «Земельного кодексу України» (далі - Закон 1) на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель комунальної власності (Позивач при подачі клопотання не реалізовував ( у зв`язку з відмовою уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури місцевого органу самоврядування надати на підставі картографічної документації інформацію відповідної адміністративно - територіальної одиниці про вільні земельні ділянки, які можна використовувати під будівництво) свого права на вказівку (на підставі картографічної інформації по об`єктах Державного земельного кадастру відповідної адміністративно - територіальної одиниці.) бажаного місця розташування земельної ділянки. Відведення земельної ділянки повинно було здійснюватися з земель, що не передані у власність, які можуть бути використані під будівництво), призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у розмірі 0,10 га, подав, керуючись положеннями ч.6 ст. 118 Закону 1, в Ірпінську міську раду Київської області, який є суб`єктом владних повноважень, відповідну заяву (клопотання) від 25.06.2014 р (вх.№1512.2 від 25.06.2014 р) з метою придбання згідно з ч. ст.116 Закону 1 права власності на відповідну земельну ділянку за рішенням місцевого органу самоврядування в рамках його повноважень.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Ірпінську міську раду, як орган місцевого самоврядування, повторного розглянути клопотання по суті ОСОБА_1 від 25.06.2014 р., 28.04.2015 р, 21.08.2015 р., 01.06.2016 р., 27.02.2017 р. та 17.07.2017 р. по суті та надати обґрунтовану відповідь. Зобов`язано Ірпінську міську раду, як орган місцевого самоврядування, повторного розглянути запити ОСОБА_1 від 09.02.2015 р., 23.02.2016 р., 23.03.2015 р, 14.04.2015 р., 16.06.2015 р., 09.11.2015 р., 02.12.2015 р., 01.06.2016 р. та 29.06.2017р. по суті та надати обґрунтовану відповідь та в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про винесення додаткового рішення на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.12.2017р. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: Управління Держгеокадастру у м. Ірпінь Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії по тим підставам, що при винесенні рішення від 26.12.2017р. по справі № 367/8785/15-а судом не було розглянуто питання про розподіл судових витрат понесених позивачем у зв`язку із сплатою судового збору, при винесенні рішення судом не було визначено бездіяльність Ірпінської міської ради та не було зобов`язано Ірпінську міську раду, як орган місцевого самоврядування, повторного розглянути запити ОСОБА_1 по суті, та не визначено спосіб примусового порядку виконання рішення Ірпінської міською радою.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.12.2017 р. задоволено частково, стягнуто з Ірпінської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа - Управління Держгеокадастру у м. Ірпінь Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - залишено без змін.

01 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду пешої інстанції із заявою пр. винесення додаткового судового рішення, в якій просив суд винести додаткове рішення, пов`язане з видачею відповідного виконавчого листа, зобов`язуючого боржника в контексті задоволених позовних вимог надати відповідну письмову інформацію у вигляді документів, відображену у запитах, відображених в судовому рішенні.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним додатковим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким задоволити вимоги заяви про ухвалення додаткового судового рішення у повнму обсязі.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що винесення додаткового рішення, пов`язаного з видачею відповідного виконавчого листа, не передбачено вимогами чинного законодавства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, с уд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні питання.

Між тим, з вищевикладеної норми КАС України вбачається, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання, або не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки винесення додаткового рішення, пов`язаного з видачею відповідного виконавчого листа, не передбачено вимогами чинного законодавства, отже у задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви від 08.10.2019 відмовляє.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 січня 2020 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль