Справа № 1.380.2019.001603
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.001603 пров. № 857/12744/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом Автогаражного кооперативу «Винниківський» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови,

суддя у І інстанції Крутько О.В.,

час ухвалення рішення 11 год 55 хв,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 24 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

05 квітня 2019 року Автогаражний кооператив «Винниківський» (далі АГК «Винниківський») звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 20 березня 2019 року № 10пз/1л/1013-6/1224-19, винесену головним інспектором будівельного нагляду Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Онищак Х.Р., про накладення на нього штрафу у розмірі 69156,00 грн за правопорушення, передбачене пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.001603 вказаний позов було задоволено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що при проведенні відповідачем перевірки будівництво фундаментів до гаражів не здійснювалось, інспектори не встановили на підставі належних доказів хто та коли проводив вказане будівництво, чи не закінчились строки притягнення осіб до відповідальності, чи був АГК «Винниківський» замовником цього будівництва. З огляду на зміну меж та конфігурацію земельної ділянки АГК «Винниківський» відсутні достатні підстави вважати, що фундаменти до гаражів були збудовані на земельній ділянці, яка належала на час будівництва на праві користування позивачу. Що стосується показань свідків, то вони є суперечливими і більш достовірними та неупередженими, на думку суду першої інстанції, є показання свідка ОСОБА_2 про те, що зазначені фундаменти були збудовані за межами території кооперативу наприкінці 2010 року сторонніми особами.

Вказане судове рішення оскаржено Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі Державна архітектурно-будівельна інспекція України просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову АГК «Винниківський» у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час позапланової перевірки на об`єкті будівництва біля АГК «Винниківський» по вул. Кільцевій у м. Винниках було виявлено, що АГК «Винниківський» на власній земельній ділянці самовільно розпочав будівництво зблокованих гаражів без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт.

Оскільки вказані дії позивача є порушенням статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзацу 3 пункту 5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року та статей 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», то оскаржувана постанова про накладення на позивача штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції у справі та прийняти нове про відмову в задоволенні позову АГК «Винниківський». Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки його не було залучено у справі у якості третьої особи, що унеможливило надання додаткових доказів та пояснень, хоча саме ним була ініційована перевірка позивача. При цьому зазначає, що дійти висновку, що саме зміна конфігурації земельної ділянки є достатньою підставою для відсутності відповідальності за порушення вимог містобудування та скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу на позивача без залучення експерта та землевпорядної організації, які володіють необхідними знаннями для підтвердження чи спростування наведених аргументів, є передчасними та свідчить про відсутність розгляду справи по суті позовних вимог.

Представник відповідача та Спірняк В.П. у ході апеляційного розгляду підтримали вимоги, викладені у своїх апеляційних скаргах. Просили скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову АГК «Винниківський».

Представники АГК «Винниківський» у судовому засіданні апеляційного суду заперечили обґрунтованість вимог скаржників, просили залишити судове рішення без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 23 січня 2019 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України провів перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Будівництво гаражів на вул. Кільцева в м. Винники Львівської області», про що складено акт № 22/19. Замовником та підрядником будівництва у вказаному акті зазначено АГК «Винниківський».

У ході перевірки зроблено висновок про те, що АГК «Винниківський» на власній земельній ділянці, кадастровий номер :06:002:0082, цільове призначення для колективного гаражного будівництва (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 13 червня 2018 року № 127373484) на вул. Кільцевій у м. Винники самовільно розпочав будівництво зблокованих гаражів (влаштовано фундаменти загальним розміром в плані 6х26 та траншеї під фундаменти для іншого ряду гаражів такого ж розміру) без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ) (згідно частини 5 статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об`єкт належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ). У єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація про реєстрацію документів на право виконання будівельних робіт за вказаною адресою.

20 березня 2019 року на підставі акту перевірки головним інспектором будівельного нагляду Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Онищак Х.Р. прийнято оскаржувану постанову № 10пз/1л/1013-6/1224-19 про накладення на АГК «Винниківський» штрафу у розмірі 69156,00 грн за правопорушення, передбачене пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Не погодившись із вказаною постановою контролюючого органу про накладення штрафу, АГК «Винниківський» звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 26 вказаного Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено, що суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) з 10 січня 2019 року по 23 січня 2019 року інспектори державного нагляду виявили самовільне будівництво зблокованих гаражів (влаштовано фундаменти загальним розміром в плані 6х26 та траншеї під фундаменти для іншого ряду гаражів такого ж розміру) на земельній ділянці, кадастровий номер :06:002:0082, яка передана у користування АГК «Винниківський», цільове призначення для колективного гаражного будівництва (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 13 червня 2018 року № 127373484) за адресою м. Винники, вул. Кільцева.

При розгляді справи судом першою інстанцією, а також і під час апеляційного розгляду позивач не заперечував наявність розпочатого будівництва зблокованих гаражів, проте наполягав на тому, що АГК «Винниківський» не має до нього жодного відношення, оскільки не здійснював вказаного будівництва та не був замовником будівництва, а вказані фундаменти існували до 2015 року і були виявлені за територією АГК «Винниківський» згідно з актом інвентаризації майна від 14 березня 2015 року.

Зазначені обставини були підтверджені поясненнями директора кооперативу ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які були допитані судом першої інстанції.

Свідок ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції стверджував, що надавав допомогу кооперативу у підготовці документів та сподівався отримати дозвіл на будівництво гаражу на території АГК «Винниківський», однак у наданні такого йому було відмовлено. Стрічкові фундаменти були збудовані протягом серпня-вересня 2018 після того, як було встановлено межі земельної ділянки АГК «Винниківський» в натурі і вказана територія увійшла у межі земельної ділянки позивача. Аналогічні показання надав також свідок ОСОБА_5 .

Разом із тим, при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) з 10 січня 2019 року по 23 січня 2019 року інспекторами державного нагляду будівництво фундаментів до гаражів не здійснювалось. Ними не було встановлено причетних до будівництва осіб та часу його фактичного проведення, а також не виявлено доказів того, що АГК «Винниківський» виступав замовником цього будівництва.

Приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п. 53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Підсумовуючи наведене, на думку апеляційного суду, доводи апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог АГК «Винниківський».

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.001603 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Р. Б. Хобор
Постанова у повному обсязі складена 24 січня 2020 року.