Справа № 520/8892/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 р. Справа № 520/8892/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Мельников Р.В.) від 22.11.2019 року (повний текст рішення складено 22.11.2019 року) по справі №520/8892/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації № 463 від 15.07.2019 року у призначенні субсидії;

- зобов`язати призначити житлову субсидію ОСОБА_1 на житлову квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні субсидії у зв`язку з неподанням повного набору документів, про що складено повідомлення № 463 від 15.07.2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації № 463 від 15.07.2019 року у призначенні субсидії позивачу.

Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації розглянути питання щодо призначення позивачу житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2019 року за відсутності відомостей про позивача в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, як про особу, котра відмовилась від прийняття ідентифікаційного номера.

У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Вказує, що особа, яка відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, має повідомити про це відповідний контролюючий орган для обліку її в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Проте, позивач, як особа, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, не повідомила відповідний контролюючий орган, внаслідок чого в окремому реєстрі Державного реєстру відсутні дані щодо неї та її неможливо ідентифікувати за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. А тому, оскільки протягом 30 календарних днів після отримання повідомлення про необхідність виправлення помилки, виявленої під час обміну інформацією із суб`єктами надання інформації, позивач не вчинила жодних дій щодо її виправлення, відповідач правомірно відмовив у призначенні житлової субсидії.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації як отримувач житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1. протягом періоду з 01.10.2010 року по 30.04.2019 року.

Відповідач вказував, що з метою призначення позивачу житлової субсидії на наступний опалювальний період ним направлено запит до ДФС України для отримання відомостей про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків із зазначенням даних позивача, а саме: прізвища, ім`я, по батькові, серії та номеру паспорта.

Державною фіскальною службою України у відповідь на вказаний запит надіслало лист, в якому вказано, що за результатами обробки запиту в ДФС України недіючий номер платника податків або на обліку не перебуває.

13.06.2019 року відповідачем надіслано позивачу повідомлення про необхідність виправлення помилки персональних даних у 30 денний термін.

Оскільки у встановлений термін позивач дій щодо усунення помилки не вчинив, уточнюючих документів до управління не надав, відповідачем 15.07.2019 року прийнято повідомлення № 463 про непризначення житлової субсидії з 01 травня 2019 року, із зазначенням підстав «не повний набір документів».

Листом від 01.07.2019 року №02-21/4340 відповідач, у відповідь на звернення позивача повідомив, що житлові субсидії призначаються відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848. Положенням про порядок призначення житлових субсидій передбачено, що на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з Державної Фіскальної Служби. Відсутність інформації про доходи на осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від ідентифікаційного коду унеможливлює перепризначення житлових субсидій на наступний період 2019-2020 років. При цьому, якщо інформацію, необхідну для призначення житлової субсидії отримати неможливо внаслідок помилки, виявленої під час обміну інформацією із суб`єктами надання інформації, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє громадянину про необхідність виправлення помилки і проводить розрахунок житлової субсидії протягом 10 днів після подання ним оновлених даних та отримання необхідної інформації. У разі коли протягом 30 календарних днів після отримання повідомлення про необхідність виправлення помилки громадянин не вчинить дій щодо її виправлення, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення відмовляє у призначенні житлової субсидії. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально. Водночас, зазначено, що отримувачам житлових субсидій, які через свої релігійні переконання відмовилися від ідентифікаційного коду та не мають у паспорті штампу Державної Фіскальної Служби про відмову встановленої з 2011 року необхідно звернутися до фіскальної служби для реєстрації у окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Позивач, вважаючи зазначену відмову протиправною, звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має відмітку у паспортному документі про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, яка відповідно до норм діючого законодавства внесена до 2011 року та не вважається анульованою чи недійсною, а непідтвердження доходу особи впливає на розмір субсидії, а не на право на неї, то відповідач протиправно відмовив у призначенні позивачу субсидії. Крім того, за попередній період відповідачем було призначено позивачу субсидію, проте не надано доказів того, що обставини, на підставі яких відбулося призначення житлової субсидії позивачу у попередньому періоді, були змінені. А тому, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача розглянути питання щодо призначення житлової субсидії за відсутності відомостей в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, як про особу, котра відмовилась від прийняття ідентифікаційного номера

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначені Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком

Пунктами 2, 3 Положення передбачено, що право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Пунктом 16 Положення встановлено, що після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).

Житлову субсидію у попередньому сезоні призначено за рішенням комісії, призначення житлової субсидії на наступний сезон здійснюється структурним підрозділом з питань соціального захисту населення без повторного прийняття рішення комісією у разі, коли не змінилися обставини, на підставі яких прийнято попереднє рішення комісії (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб, громадян, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).

Таким чином, призначення житлової субсидії на новий період без звернення громадян та без прийняття відповідного рішення проводиться у разі незмінності обставин, на підставі яких відбулося призначення житлової субсидії у попередньому сезоні.

Також Положенням передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:

1) загальна площа житлового приміщення перевищує 120 кв. метрів для квартири і 200 кв. метрів для індивідуального будинку (крім дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей, а також сімей, в яких не менше року проживають троє і більше дітей, з урахуванням тих, над якими встановлено опіку чи піклування);

2) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля. Наявність (відсутність) у власності або володінні зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Якщо право власності або володіння на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу;

3) у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або вони отримували середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або вони не сплатили єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду: навчалися за денною формою навчання у закладах середньої освіти, професійно-технічних навчальних закладах, закладах вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як такі, що шукають роботу, і в цей період навчалися в центрах професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості; отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсію, стипендію, допомогу при народженні (усиновленні) дитини, допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомогу по безробіттю;

4) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному упункті 5цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень;

5) структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії;

6) структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність у домогосподарства, що одержувало житлову субсидію у попередньому опалювальному (неопалювальному) сезоні, простроченої понад два місяці заборгованості з оплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги, обов`язкової частки внеску/платежу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон.

Як вбачається з повідомлення від 15.07.2019 року №463, в якості підстави для відмови у призначенні житлової субсидії вказано неповний набір документів.

Під час розгляду справи відповідач зазначив, що вказана у повідомленні підстава є стандартною та означає, що даних для призначення житлових субсидій недостатньо - відсутні відомості про доходи. Також вказано, що згідно Порядку здійснення верифікації та моніторингу пенсій, допомог, пільг, субсидій, інших соціальних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 136 "Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу пенсій, допомог, пільг, субсидій, інших соціальних виплат" за кожним отримувачем відповідних допомог, які здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів обов`язково здійснюється верифікація з метою моніторингу достовірності інформації поданої фізичними особами, а за особовою справою ОСОБА_1 не пройшла верифікація у зв`язку з тим, що "не діючий РНОПКПП/серія та номер паспорту на обліку не перебуває".

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що "не діючий РНОПКПП/серія та номер паспорту на обліку не перебуває" відсутня в переліку підстав для не призначення субсидії (у тому числі на наступний період), що визначений Положенням.

З приводу посилання скаржника на відсутність інформації про доходи на осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від ідентифікаційного коду унеможливлює перепризначення житлових субсидій на наступний період, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2007 року у паспорті позивача проставлено відмітку про право здійснювати будь-які платежі без використання ідентифікаційного номера.

До набрання чинності Податковим кодексом України порядок реєстрації фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів".

Статтею п`ятою вказаного закону було передбачено, що інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів не вносилась. Єдиний державний облік таких осіб та їх доходів не провадився.

Згідно Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 № 602/1226 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10. 2004 за № 1345/9944, визначалось, що у паспортах зазначених осіб посадовою особою органу внутрішніх справ вносилась відмітка "Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера".

Проте, у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України вищевказані положення втратили чинність.

Кодексом збережено право фізичних осіб - платників податків відмовитись від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків з релігійних переконань, запроваджено альтернативну форму обліку таких платників податків.

Встановлено, що облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

В свою чергу, відсутні підстави вважати, що відмітка про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, внесена до паспорту громадянина України до 2011 року, анулюється чи вважається недійсною.

Згідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 46 Конституції України гарантує, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи положення Конституції України, відмова фізичної особи від обліку в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків не може бути підставою для звуження змісту та обсягу її прав і свобод. Забезпечення особі соціального захисту, в даному випадку надання субсидії гарантовано Конституцією України, яка має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

В той же час, матеріали справи свідчать, що за попередній період, тобто за опалювальний період 2018 - 2019 р.р. відповідачем призначено позивачу субсидію та наявна в матеріалах справи копія частини особової справи позивача містить і довідки про доходи позивача за відповідні періоди. При цьому, до суду не надано доказів того, що обставини, на підставі яких відбулося призначення житлової субсидії позивачу у попередньому періоді, були змінені.

В свою чергу, не підтвердження доходу особи впливає на розмір субсидії, а не на право на неї. Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено довідку про доходи №4252 4027 7522 126 із зазначенням відомостей про отриману суму пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року.

Колегія суддів вважає, що зміна правового регулювання обліку осіб, які відмовилися від використання ідентифікаційного номера не може звужувати обсяг їх прав.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлення судом обставин того, що позивач має відмітку у паспортному документі про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, яка відповідно до норм діючого законодавства внесена до 2011 року та не вважається анульованою чи недійсною, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що відмова відповідача у призначенні позивачу субсидії є протиправною.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача у судовому порядку розглянути питання щодо призначення позивачу житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2019 року за відсутності відомостей про позивача в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, як про особу, котра відмовилась від прийняття ідентифікаційного номера.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року по справі №520/8892/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал Л.О. Донець