Справа № 580/3629/19
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року справа № 580/3629/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, далі - відповідач), в якому просить скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2019 № 113491 та № 113492.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно застосував до нього штраф за відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу особистого обов`язкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті, оскільки транспортний засіб марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 не міг бути зупинений та перевірений посадовими особами Укртрансбезпеки, тому що згідно листа ТОВ "Теко Трейд" від 29.10.2019 № 305, що надає послуги GPS моніторингу вище зазначений транспортний засіб перебував за іншою адресою.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрито спрощене провадження у справі відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, про що подав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень без оформлення документів перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На момент перевірки водій позивача не надав посадовим особам Укртрансбезпеки у Черкаській області протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу особистого обов`язкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті, тому постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2019 № 113491 та № 113492 на позивача накладено штраф.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження. Враховуючи щорічну відпустку головуючого судді 23 та 24 січня 2020 розгляд справи здійснюється у перший робочий день 27.01.2020.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив таке.

27.05.2019 та 28.05.2019 на автомобільній дорозі Н-16 39км. + 800м. проведено перевірку транспортного засобу марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 , що належить позивачу та встановлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу особистого обов`язкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті, про що складено акти перевірки від 27.05.2019 № 127637 та від 28.05.2019 № 127634.

Дані перевірки проводились на підставі направлення на перевірку № 007532 від 27.05.2019.

Листами від 25.06.2019 № 23227/39/24-19 та № 23258/39/24-19 позивача було запрошено на розгляд справи на 09.07.2019.

Враховуючи, що в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлені підстави для застосування адміністративно - господарського штрафу, постановами від 09.07.2098 року № 113491 та № 113492 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн по кожній з постанов.

Позивач вважає вищезазначені постанови протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов таких висновків.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2015р. №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області є структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Щодо відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством.

Відповідно до пунктів 6.1., Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно пункту 7.1. Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Пунктом 7.2. Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.1.4 Інструкції, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно з п.3.3 Інструкції, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

Відповідно до п.3.5 Інструкції перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

У відповідності до п.3.6 Інструкції, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Таким чином, саме автомобільний перевізник несе відповідальність за наявність у водіїв тахокард і протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Стосовно відсутності полісу особистого обов`язкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті суд вказує на таке.

Пунктом 1 Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 № 959 передбачено, що цим Положенням визначається порядок здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті: працівників транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях (далі - водії), а саме: водіїв автомобільного, електротранспорту: машиністів і помічників машиністів поїздів електровозів,тепловозів, дизель-поїздів).

Відповідно до п. 2 Положення передбачено, що застрахованими вважаються: водії тільки на час обслуговування поїздки. Натомість п. 3 Положення зазначає, що кожному застрахованому перевізник, що виступає агентом страховика, видає страховий поліс. Він може видаватися на окремому бланку або міститися на зворотному боці квитка.

У відповідності до п. 4 Порядку, страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

Статтею 7 Закону України "Про страхування" визначено, що в Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування, до яких серед іншого віднесено особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

Таким чином, страхування від нещасних випадків на транспорті є обов`язковим видом страхування, а позивач як власник транспортного засобу, зобов`язаний забезпечити наявність такого страхового полісу.

Щодо тверджень позивача, що перевірка його транспортного засобу 27 та 28 травня 2019 року не проводилась, оскільки в ці дні транспортний засіб марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 знаходився в іншому місці, суд вказує на таке.

У листі від 29.10.2019 № 305 доданому до позовної заяви, ТОВ "Теко Трейд" повідомляє, що транспортний засіб марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 27.05.2019 о 12 год. 20 хв. перебував за адресою вул. Героїв Холодного Яру в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, а 28.05.2019 о 12 год. 30 хв. на Смілянському шосе Н-16, Черкаська область.

Проте позивачем, до матеріалів справи не надано підтверджуючих документів, що між позивачем та ТОВ "Теко Трейд" укладено договір (угоду, тощо) про отримання послуг з GPS моніторингу від ТОВ "Теко Трейд", як і не надано інших документів, що можуть підтвердити той факт, що вказаний транспортний засіб позивача 27.05.2019 та 28.05.2019 знаходився в іншому місці.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач надав докази, які повністю доводять правомірність оскаржуваних постанов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки суд, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то відсутні підстави для стягнення судового збору відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя С.М. Гарань