Справа № 620/3052/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3052/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Військова частина НОМЕР_2 , в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2019 №630 (з основної діяльності) «Про притягнення до матеріальної відповідальності».

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем порядку притягнення його до матеріальної відповідальності. Зазначив, що його вина у нестачі матеріальних засобів пересувної лабораторії ПЛІТ-АР №448-23-106 службовим розслідуванням не встановлена, ще 14.06.2018 позивач справи та посаду у військовій частині здав, під час здавання справ та посади жодних нестач, збитків, нанесених державі, встановлено не було. У подальшому позивач проходив військову службу в іншій військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до своїх посадових обов`язків не мав можливості відповідати за збереження майна майстерні ПЛІТ-АР заводський номер 448-23-106 на базі УРАЛ-375А №76- 94НЗ. Також вказав, що командування Військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог пункту 23 Положення №243/95-ВР, проводило розслідування по факту нанесення збитків державі фактично з 03.06.2019 по 06.09.2019, видаючи накази про продовження розслідування. Водночас пунктом 23 вказаного Положення передбачено, що розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. При цьому звернув увагу суду на той факт, що вищим за підлеглістю командиром (начальником) Військової частини НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_3 , яка жодного наказу про продовження терміну розслідування не видавала. Враховуючи зазначене, вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 21.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову.

Військовою частиною НОМЕР_1 , в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на той факт, що 13.09.2019 на адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшли копії матеріалів службового розслідування від 06.09.2019 та витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2019 №740 «Про результати службового розслідування» з метою притягнення позивача до матеріальної відповідальності. Пунктом 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР, передбачено, що якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності. Вважає, що вказана норма не передбачає можливості чи права командира за новим місцем служби військовослужбовця проводити тих чи інших розслідувань, натомість встановлює імперативний обов`язок видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначив про необґрунтованість відзиву на позов, оскільки за пунктом 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, станом на день вибуття військовослужбовця до нового місця служби повинна бути встановлена шкода, нанесена державі, але не прийняте рішення про її відшкодування. Водночас, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 14.06.2018 №145, позивач вважається таким, що справи та посаду здав і направлений для проходження служби до Військової частини НОМЕР_1 . Станом на 14.06.2018 факт відсутності предметів в лабораторіях п.1.2. ПЛІТ-АР встановлено не було.

Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військовою частиною НОМЕР_2 подано до суду письмові пояснення та додаткові письмові пояснення щодо адміністративного позову, в яких останній зазначив, що службовим розслідуванням встановлено усі необхідні елементи для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, а саме: заподіяння шкоди Військовій частині НОМЕР_2 незбереження майна, переданого під звіт; протиправна поведінка у формі порушення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, положень, порядків та законів України в частині обов`язку утримувати ввірене майно та техніку у справному стані, дбайливо ставитись до переданого майна, озброєння, техніки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди, що відобразилось у невиконанні позивачем його прямих обов`язків; наявність вини у заподіянні шкоди. Вказує, що майстерню ПЛІТ-АР УРАЛ-375 військовий номер НОМЕР_4 позивач нікому не передавав. Щодо порушення строку проведення розслідування зазначив, що така підстава для скасування наказу про результати службового розслідування відсутня.

Ухвалою суду від 17.01.2020 без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, визначено, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Військова частина НОМЕР_2 у даній справі виступає на стороні відповідача.

Учасники справи у судове засідання, призначене на 17.01.2020, не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, представники відповідача та третьої особи причини неявки суду не повідомили.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому частиною 4 статті 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи у судовому засіданні 20.12.2019, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі рапорту командира евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону Військової частини НОМЕР_2 від 17.07.2019 (вх. №447), наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.07.2019 №1200 та наказів про продовження терміну проведення службового розслідування від 22.07.2019 №1261, від 01.08.2019 №1346, від 05.08.2019 №1388, від 20.08.2019 №1493, від 02.09.2019 №1580 у Військовій частині НОМЕР_2 було проведено службове розслідування по факту відсутності предметів в лабораторіях п. 1.2. ПЛІТ-АР (а.с.57-68,138-141,144-151).

Як вбачається з Акту службового розслідування, затвердженого командиром Військової частини НОМЕР_2 06.09.2019 (а.с.15-17,51-56,120-125), в ході проведення службового розслідування було встановлено, що згідно наряду командира військової частини НОМЕР_5 (м. Біла Церква) №31 від 09.03.2017 до військової частини НОМЕР_6 27.04.2017 прибула на передачу пересувна лабораторія вимірювальної техніки ПЛІТ-АР заводський номер 448-23-106 на базі УРАЛ-375А №76-94НЗ. Опис та передача лабораторії почалась 28.04.2017, але передача не була завершена. За даний автомобіль відповідав старший прапорщик ОСОБА_1 , який у 2017 році і доставив даний автомобіль до Військової частини НОМЕР_6 для передачі.

Відібрати пояснення в старшого прапорщика ОСОБА_1 не було можливості, оскільки він, відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.04.2018 №55-рс, був призначений на посаду командира навчального танкового взводу - викладача навчальної танкової роти навчального танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 у смт. Десна.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 14.06.2018 №145 старший прапорщик ОСОБА_1 вважається таким, що справи та посаду здав і направлений для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 смт. Десна Чернігівської області (а.с.101).

Розслідуванням встановлено, що згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 14.08.2019 №1449 до Військової частини НОМЕР_6 була відправлена комісія від Військової частини НОМЕР_2 для опису пересувної лабораторії вимірювальної техніки п.1.2 ПЛІТ-АР заводський номер 448-23-106 на базі УРАЛ-375А №76-94НЗ (а.с.69-70,142-144).

Згідно з актом огляду від 06.09.2019 №4 комісія виявила відсутність наступних приборів в пересувній лабораторії вимірювальної техніки п. 1.2. ПЛІТ-АР: магазин опору вимірювальний Р4831 - 1 шт.; секундомір СОС-пр2б-2 - 2 шт.; прибор комбінований Ц4315-1 шт.; установка вольтметр В1-8 - 1 шт.; вольтметр Є-533 - 1 шт. (а.с.71,127).

Водночас розслідуванням встановлено, що згідно з актом прийому-передачі посади від 27.06.2003 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.05.2003 №3 у період з 07.06.2003 по 10.06.2003 старший прапорщик ОСОБА_1 прийняв справи та посаду начальника майстерні вимірювальної техніки (стан майстерні ПЛІТ-АР технічно справна, відповідає 2 категорії; укомплектовано на 95%) (а.с.82,126).

Також розслідуванням встановлено, що згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 03.06.2019 №830 проведено службове розслідування по факту не передачі пересувної лабораторії ПЛІТ-АР №448-23-106 відповідно до наряду командира Військової частини НОМЕР_5 від 09.03.2017 №31 (а.с.92-94).

Відповідно до акту службового розслідування від 14.06.2019 було встановлено, що згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.11.2010 №785 «Про розподіл автомобільної техніки по групам експлуатації, визначення річної норми моторесурсу та закріплення особового складу за автомобільною технікою» УРАЛ-375 військовий номер НОМЕР_7 закріплена за старшим прапорщиком ОСОБА_1 (а.с.11-12,87-89,98-100).

З пояснення командира навчального танкового взводу викладача навчальної танкової роти навчального танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика ОСОБА_1 стало відомо, що він дійсно передавав пересувну лабораторію ПЛИТ-АР (далі вірна назва пересувної лабораторії - ПЛІТ-АР) заводський номер НОМЕР_8 , але під час передачі були виявлені недоліки у комплектності. З метою усунення даних недоліків він повернувся до Військової частини НОМЕР_2 , але, не встигнувши доробити акти на списання (картки не комплектності), він був направлений до зони виконання АТО у травні 2018 року. Повернувшись з вказаної зони приступив до здачі посади. Під час здачі посади він повідомляв про непередану пересувну лабораторію ПЛІТ-АР командуванню підрозділу, але жодних заходів стосовно передачі проведено не було (а.с.97,176).

З пояснень командира евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_2 стало відомо, що він прийняв посаду у січні 2019 року. На час прийому посади пересувна лабораторія ПЛІТ-АР знаходилась в м. Гуйва, але про те як вона туди потрапила і в якому технічному стані та в якій комплектації йому не відомо (а.с.96).

З пояснень заступника командира ремонтно-відновлювального батальйону Військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_3 стало відомо, що за наказом заступника командира Військової частини НОМЕР_2 з озброєння 20.03.2019 він вибув до Військової частини НОМЕР_6 в смт. Гуйва для передачі техніки, а саме: ПЛІТ-АР заводський номер 448-23-106 на базі УРАЛ-375А. Оглянувши даний автомобіль разом з представником Військової частини НОМЕР_6 , було виявлено тріщини зі слідами підтікання охолоджувальної рідини на правій стороні картера двигуна, з чого зроблено висновок, що в зимовий період даний автомобіль знаходився з залитою в охолоджувальну систему водою. Про даний факт він повідомив командира ремонтно-відновлювального батальйону Військової частини НОМЕР_2 та заступника командира Військової частини НОМЕР_2 з озброєння. Зі слів майора ОСОБА_3 за даний автомобіль відповідав старший прапорщик ОСОБА_1 , який у 2017 році і доставив даний автомобіль до Військової частини НОМЕР_6 для передачі, але за браком технічної документації не передав його (а.с.95,177).

Разом з тим, на теперішній час ні в стройовій частині, ні в автомобільній службі, ні в метрологічній службі актів, які б засвідчували передачу автомобіля УРАЛ-375 ПЛІТ-АР номер НОМЕР_7 відповідно до вимог статті 63 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 9.1 Положення про військове корабельне господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 немає.

Згідно з довідками - розрахунками про вартість шкоди, завданої державі, внаслідок втрати майна служби метрології та стандартизації така вартість становить 16387,05 грн. (а.с.73,75,77,79,81,133-137).

Враховуючи встановлені обставини, запропоновано, зокрема, начальнику стройової частини відділення персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог пункту 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР, у п`ятиденний термін направити копію матеріалів службового розслідування до Військової частини НОМЕР_1 смт. Десна Чернігівської області з метою притягнення колишнього командира евакуаційного взводу (начальника майстерні вимірювальної техніки) старшого прапорщика ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності у розмірі 16387,05 грн., пов`язаною з втратою майна.

09.09.2019 командиром Військової частини НОМЕР_2 винесено наказ №740 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого службовим розслідуванням встановлено усі необхідні елементи для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, а саме: заподіяння шкоди Військовій частині НОМЕР_2 незбереження майна, переданого під звіт; протиправна поведінка у формі порушення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, положень, порядків та законів України в частині обов`язку утримувати ввірене майно та техніку у справному стані, дбайливо ставитись до переданого майна, озброєння, техніки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди, що відобразилось у невиконанні позивачем його прямих обов`язків; наявність вини у заподіянні шкоди; наказано начальнику стройової частини відділення персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог пункту 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР, у п`ятиденний термін направити копію матеріалів службового розслідування до Військової частини НОМЕР_1 смт. Десна Чернігівської області з метою притягнення колишнього командира евакуаційного взводу (начальника майстерні вимірювальної техніки) старшого прапорщика ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності у розмірі 16387,05 грн., пов`язаною з втратою майна (а.с.18-20,46-50,115-119).

Листом від 09.09.2019 №2977 Військовою частиною НОМЕР_2 на адресу командира Військової частини НОМЕР_1 направлено копії матеріалів службового розслідування та наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2019 №740 (а.с.83).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.09.2019 №630 «Про притягнення до матеріальної відповідальності», на підставі матеріалів службового розслідування Військової частини НОМЕР_2 та наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2019 №740, оголошено нестачу у сумі 16387,05 грн.; відповідно до пункту 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР, за втрату майна пересувної лабораторії вимірювальної техніки п. 1.2. ПЛІТ-АР заводський номер 448-23-106 на базі УРАЛ-375А №76-94Н3, а саме: магазин опору вимірювальний Р4831 - 1 шт.; секундомір СОС-пр2б-2 - 2 шт.; прибор комбінований Ц4315-1 шт.; установка вольтметр В1-8 - 1 шт.; вольтметр Є-533 - 1 шт. притягнуто командира 2 навчального взводу викладача 3 навчального курсу школи (загальновійськової підготовки) старшого прапорщика ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної шкоди відповідно до довідок-розрахунків (про вартість шкоди, завданої державі внаслідок передчасного виведення з ладу майна метеорологічної служби) на суму 16387,05 грн.; провести утримання з грошового забезпечення позивача; старшого прапорщика ОСОБА_1 позбавити премії за вересень місяць 2019 року у повному обсязі (а.с.113-114).

Вважаючи протиправним оскаржуваний наказ, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Так, загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).

Згідно зі статтями 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних

підставах.

В той же час, загальні підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіяні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативно-правовими актами визначені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР (далі - Положення №243/95).

Відповідно до пункту 2 Положення №243/95 відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Пунктами 3, 4 Положення №243/95 встановлено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоди.

Пунктом 8 Положення №243/95 встановлено, що залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Відповідно до пункту 10 Положення №243/95 військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення (Розділ II «Обмежена матеріальна відповідальність»).

Випадки застосування до військовослужбовців повної матеріальної відповідальності обмежені та чітко визначені пунктом 13 Положення №243/95, а саме, застосування повної матеріальної відповідальності можливо, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Абзацом 2 пункту 16 Положення №243/95 передбачено, що обчислення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, провадиться з урахуванням зносу військового майна за встановленими нормами.

Згідно з пунктом 17 Положення №243/95 командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.

У свою чергу приписами пунктів 17, 18, 19, 21, 22, 23 Положення №243/95-ВР передбачено, що у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності. Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду, вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки. У висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди. До висновку додаються: письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності; письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди; акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування; довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини. Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування. Всі матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.

Військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані, які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини. Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню. У разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.

Пунктом 37 Положення №243/95 встановлено, що матеріальна відповідальність не настає у випадках: коли заподіяна шкода є наслідком дії непереборної сили; не встановлення винної особи; смерті винної особи; коли шкоду заподіяно внаслідок виконання наказу старшого начальника, або виправданого в конкретних умовах службового ризику, або правомірних дій.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до повної матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у випадках, передбачених пунктом 3 Положення №243/95, у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяною шкодою.

Отже, щоб притягнути особу до повної матеріальної відповідальності необхідна наявність чотирьох умов, визначених пунктом 13 Положення №243/95, з поміж них - вини у заподіянні шкоди, яка, за вказаним пунктом, може бути у формі умислу або необережності.

Аналізуючи положення пунктів 3, 10-15 Положення №243/95, суд дійшов висновку, що обсяг матеріальної відповідальності (обмежена, повна чи підвищена) ставиться у залежність як від форми вини, так і від певних фактичних обставин, за якими власне визначається винуватість особи у заподіянні державі збитків, відповідно і міра вказаного виду юридичної відповідальності.

З урахуванням того, що законодавством чітко визначено необхідність встановлення вини в діях саме того військовослужбовця, який притягується до повної матеріальної відповідальності, та оскільки йдеться про застосування юридичної відповідальності до позивача, суд вважає, що Військовою частиною НОМЕР_2 мав би бути доведений склад правопорушення, вчиненого позивачем, та наявність взаємозв`язку між діями останнього та заподіяною шкодою.

Таким чином, для притягнення військовослужбовця до повної матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності, та з якою метою завдано шкоду або збитки. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків.

Як вбачається з акту службового розслідування та оскаржуваного наказу, висновки про заподіяння позивачем шкоди державі у сумі 16387,05 грн. було зроблено відповідачем, оскільки згідно наряду командира військової частини НОМЕР_5 (м. Біла Церква) №31 від 09.03.2017 до військової частини НОМЕР_6 27.04.2017 прибула на передачу пересувна лабораторія вимірювальної техніки ПЛІТ-АР заводський номер 448-23-106 на базі УРАЛ-375А №76-94НЗ. Опис та передача лабораторії почалась 28.04.2017, але передача не була завершена. За даний автомобіль відповідав старший прапорщик ОСОБА_1 , який у 2017 році і доставив даний автомобіль до Військової частини НОМЕР_6 для передачі. Разом з тим, на теперішній час ні в стройовій частині, ні в автомобільній службі, ні в метрологічній службі актів, які б засвідчували передачу автомобіля УРАЛ-375 ПЛІТ-АР номер НОМЕР_7 відповідно до вимог статті 63 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 9.1 Положення про військове корабельне господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 немає. При цьому згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 14.08.2019 №1449 до Військової частини НОМЕР_6 була відправлена комісія від Військової частини НОМЕР_2 для опису пересувної лабораторії вимірювальної техніки п.1.2 ПЛІТ-АР заводський номер 448-23-106 на базі УРАЛ-375А №76-94НЗ. Згідно з актом огляду від 06.09.2019 №4 комісія виявила відсутність наступних приборів в пересувній лабораторії вимірювальної техніки п. 1.2. ПЛІТ-АР: магазин опору вимірювальний Р4831 - 1 шт.; секундомір СОС-пр2б-2 - 2 шт.; прибор комбінований Ц4315-1 шт.; установка вольтметр В1-8 - 1 шт.; вольтметр Є-533 - 1 шт.

Водночас суд враховує, що акт службового розслідування не містить жодних посилань на фактичні обставини розукомплектування пересувної лабораторії вимірювальної техніки п. 1.2. ПЛІТ-АР саме позивачем.

Судом встановлено, що відповідно до Актів інвентаризації засобів вимірювальної техніки та приладів з визначенням їх реального технічного стану Військової частини НОМЕР_2 від 20.12.2017 №1622 та від 19.12.2018 №4031 ПЛІТ-АР (пункт 20) за бухгалтерським обліком перебуває у військовій частині, але станом на 18.12.2017, згідно з нарядом від 31.10.2016 №315, переміщена у Військову частину НОМЕР_6 (50 окремий ремонтно-відновлювальний полк смт. Гуйва Житомирської області) з метою передачі (а.с.179-183).

У свою чергу, як вбачається з листа тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_6 підполковника ОСОБА_4 від 22.05.2019 №1/727, переданого електронною поштою АСУ «Дніпро» командиру Військової частини НОМЕР_3 (через озброєння) та командиру Військової частини НОМЕР_2 , на виконання вимог наряду командира Військової частини НОМЕР_5 (м. Біла Церква) від 09.03.2017 №31 до Військової частини НОМЕР_6 27.04.2017 прибула з Військової частини НОМЕР_2 на передачу пересувна лабораторія вимірювальної техніки ПЛІТ-АР №448-23-106. Опис та передача лабораторії почалась 28.04.2017, але так і не закінчилась у зв`язку з тим, що здатчики Військової частини НОМЕР_2 29.04.2017 вибули в ППД і більше у Військовій частині НОМЕР_6 не з`являлися, а 14.03.2019 прибули інші посадові особи Військової частини НОМЕР_2 для здачі даного виробу. Під час прийому-передачі ПЛІТ-АР №448-23-106 були виявлені наступні недоліки: тріщина в блоку двигуна внаслідок розморожування; комплектність машини не співпадає з комплектовочною відомістю, виправдовуючі документи на некомплект відсутні; паспорт шасі відсутній. Після виявлення недоліків здатчики Військової частини НОМЕР_2 вибули до ППД та станом на 22.05.2019 до Військової частини НОМЕР_6 не з`являлись. У зв`язку з викладеним, тимчасово виконуючий обов`язки командира Військової частини НОМЕР_6 підполковник ОСОБА_5 просив сприяння щодо вирішення питання по прийому-передачі пересувної лабораторії вимірювальної техніки ПЛІТ-АР №448-23-106, яка перебуває на відкритій стоянці зберігання військової техніки Військової частини НОМЕР_6 (а.с.91,175).

Отже матеріалами справи підтверджується, що позивач 27.04.2017 доставив пересувну лабораторію вимірювальної техніки ПЛІТ-АР №448-23-106 до Військової частини НОМЕР_6 для передачі та з 28.04.2017 даний автомобіль знаходиться на відкритій стоянці зберігання військової техніки Військової частини НОМЕР_6 , не в закритому приміщенні, не під охороною, тобто у вільному доступі, що не заперечував представник третьої особи у судовому засіданні.

При цьому суд відхиляє посилання Військової частини НОМЕР_2 у додаткових письмових поясненнях на той факт, що позивач, у порушення пункту 9.1 Положення про військове корабельне господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 (далі Положення №300), не передав майстерню ПЛІТ-АР УРАЛ-375 військовий номер НОМЕР_4 , оскільки відповідно до пунктів 9.1.9 та 9.1.10 Положення №300 особа, яка здає справи і посаду, відбуває до нового місця служби після затвердження акта про приймання і здавання справ і посади вищим начальником, а в тому випадку, коли виявлена

нестача - після прийняття щодо них відповідного рішення. Безпосередні начальники несуть відповідальність за організацію і якісне проведення приймання та здавання справ і посади підпорядкованими їм посадовими особами.

Разом з тим, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14.06.2018 №145 старший прапорщик ОСОБА_1 з 14.06.2018 виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 , знятий з усіх видів забезпечення; вважається таким, що справи та посаду здав і направлений для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 смт. Десна Чернігівської області (а.с.101).

За таких обставин суд зауважує, що матеріали службового розслідування та матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що саме з вини позивача, у зв`язку з недбалістю, неутриманням техніки у справному стані, неналежним чином здачею посади, державі було завдано збитки.

У той же час суд зазначає, що повна матеріальна відповідальність військовослужбовців настає тільки у разі, якщо військовослужбовець умисно знищив, пошкодив, зіпсував, здійснив розкрадання або незаконне витрачання військового майна.

Разом з тим притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності з підстав виявлення відсутності приборів в пересувній лабораторії вимірювальної техніки п. 1.2. ПЛІТ-АР, а саме: магазин опору вимірювальний Р4831 - 1 шт.; секундомір СОС-пр2б-2 - 2 шт.; прибор комбінований Ц4315-1 шт.; установка вольтметр В1-8 - 1 шт.; вольтметр Є-533 - 1 шт., не свідчить про розкрадання, пошкодження, втрату чи незаконне використання військового майна, погіршення або заниження його цінності, оскільки службовим розслідуванням не підтверджено умисної вини саме позивача у розкраданні або втраті військового майна.

Також суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження проведення командиром Військової частини НОМЕР_2 , після розгляду матеріалів розслідування, особистої бесіди з позивачем, який притягається до повної матеріальної відповідальності, що передбачено пунктом 23 Положення №243/95.

Зазначене вище свідчить, що Військовою частиною НОМЕР_2 , під час проведення службового розслідування, не було дотримано вимог Положення №243/95.

Пунктом 29 Положення №243/95 передбачено, що якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності.

Разом з тим суд враховує, що в силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1,2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З системного аналізу вимог чинного законодавства України та матеріалів справи суд дійшов висновку, що Військовою частиною НОМЕР_2 не доведена протиправна поведінка позивача, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і настанням шкоди, вина позивача у заподіянні шкоди військовій частині, які згідно з пунктом 3 Положення № 243/95 є обов`язковими і необхідними умовами притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності, що унеможливлює притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності Військовою частиною НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, всупереч статті 19 Конституції України.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірності свого рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2019 №630 (з основної діяльності) «Про притягнення до матеріальної відповідальності» і задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2019 №630 (з основної діяльності) «Про притягнення до матеріальної відповідальності».

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 27.01.2020.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_10 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_11 ).

Суддя В.В. Падій