Справа № 201/10959/19(2-а/201/392/2019)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2020 року м.Дніпросправа № 201/10959/19 2-а/201/392/2019

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року у справі № 201/10959/19 (2-а/201/392/2019) (суддя Наумова О.С.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченка Андрія Леонідовича, третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено, судом скасовано постанову серії ІД № 00015492 від 02 вересня 2019 року, складену інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченком Андрієм Леонідовичем (далі - відповідач), по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (третя особа у справі) подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що керуючись вимогами ст.142 КУпАП відповідачем здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення з протилежних ракурсів, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 13.08.2019р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Вячеслава Липинського, 12; 3) Географічні координати: 48.464662N 35.050872Е; 4) час вчинення порушення: 11:44 (11 год. 44 хв.). Зазначено, що позивачем здійснено зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, тобто розміщення транспортного засобу було таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 02 вересня 2019 року відповідачем відносно позивача винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії серії ІД № 00015492 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 5).

За фабулою постанови, 13.08.2019р. о 11 год. 43 хв. у м. Дніпрі по вул. Вячеслава Липинського, 12, позивачем здійснено зупинку (стоянку) транспортного засобу Hyundai TUCSON, д.н.з. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території та безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги пп. «и» п.15.9 та пп. «а» п.15.10 Правил дорожнього руху.

Позивач, вважаючи постанову незаконною звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання перевага в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліцій що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом «з» пункту 2 частини 3 статті 265-4 КУпАП визначено, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до пункту 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Згідно пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення відповідачем здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки.

Підпунктом «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху встановлено, що зупинка транспортного засобу забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду в обидва боки.

Разом з тим, доказів того, що відповідачем здійснювався замір відстані від місця стоянки автомобіля позивача до арки будинку матеріали справи не містять.

Колегія суддів критично ставиться до посилання третьої особи щодо зупинки транспортного засобу позивача безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, оскільки на наявному в матеріалах справи фото видно лише транспортний засіб позивача, а з інших знімках встановлено, автомобіль стоїть осторонь арки будівлі.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року у справі № 201/10959/19 (2-а/201/392/2019) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак