Справа № 669/1229/19
Суддя: Бараболя Н. С.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 669/1229/19
Провадження № 2-а/669/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Бараболі Н.С.

за участю секретаря Рудої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я справу за позовом ОСОБА_1 до Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1755384 від 16 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, в якому вказав, що 16.11.2019 року інспектором Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Особським Р.А. винесено постанову серія ЕАК №1755384 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що, 16.11.2019 року о 16 год. 45 хв. він під час керування автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Шевченка в смт.Білогір`я Хмельницької області та здійснив зупинку на пішохідному переході.

Посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови оскільки однобічно і неповно з`ясовано обставини. передбачені ст. 34 КУпАП, при її винесенні інспектор не врахував, що він раніше правопорушень не вчиняв, в порушення вимог ст. 63 Конституції України та положень ст. 268 КУпАП працівником поліції йому не було роз`яснено прав, у зв`язку з чим він був позбавлений права на захист; правил дорожнього руху він не порушував, викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення обставини не відповідають фактичним обставинам справи, зміст постанови є надуманим просив скасувати постанову від 16.11.2019 року серії ЕАК №1755384 та справу провадженням закрити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач - інспектор Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Особський Р.А. належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про поважність причини своєї неявки, та не подав до суду відзив на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст.205КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 16 листопада 2019 року інспектором Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Особським Р.А. винесено постанову серії ЕАК №1755384 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови, 16.11.2019 року позивач керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Шевченка в смт.Білогір`я Хмельницької області та здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з винесеною постановою, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Із змісту п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» вбачається, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9 «г» ПДР, зупинка забороняється: г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97, зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, не надав належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 своїми діями порушив ПДР України, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22,33,122,245,258,289,293 КУАП, п. 31.4.3 ПДР Правил дорожнього руху України, ст.ст. 6, 9, 77, 90, 241-247, 255,286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК №1755384 від 16 листопада 2019 року інспектора Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Особського Романа Анатолійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя підпис Н. С. Бараболя

Згідно з оригіналом.

Суддя Білогірського районного суду Н.С. Бараболя