Справа № 320/140/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року № 320/140/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4216 від 16.11.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу вогневої підтримки 4 мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 , накладення стягнення «сувора догана»;

- стягнути з відповідача на користь позивача 1700,00 грн. недоотриманого щомісячного грошового забезпечення за листопад 2018 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача 100,00 грн. за понесені витрати позивачем по оплаті квитанції за формування та друк довідки та «Виписки по картці/рахунку» в відділенні «Приватбанку».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 року №4216 ОСОБА_1 , командира взводу роти вогневої підтримки 4 мотопіхотного батальйону капітана визнано винним в розкраданні військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) №РГ225024С під час несення позивачем служби черговим частини військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 09.09.2018 року, 12.09.2018 року, 14.09.2018 року.

Пунктом 10 вищевказаного наказу за систематичне порушення правил несення внутрішньої служби, порушення вимог ст.ст. 6, 16, 17, 291, 297, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України відповідач застосував до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення «сувора догана» та утримав з щомісячного грошового забезпечення 20% премії, що складає 1700,00 грн. 00 коп. Позивач не погоджується з такими висновками відповідача та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10 січня 2019 року було відмовлено позивачу в задоволені заяви про забезпечення позову, в зв`язку з тим, що позивачем не наведено та не надано доказів в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 14 січня 2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 лютого 2019 року і запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 11 лютого 2019 року суд продовжив підготовче засідання в адміністративній справі на тридцять календарних днів та призначив підготовче засідання.

05 березня 2019 року через канцелярію суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на адміністративний позов відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію Військова частина НОМЕР_1 мотивувала наступним. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 №4216 командиру взводу роти вогневої підтримки 4 мотопіхотного батальйону капітану ОСОБА_1 оголошено «СУВОРУ ДОГАНУ», за систематичне порушення правил несення внутрішньої служби черговим частини, порушення вимог ст. ст. 6, 16, 17, 291, 297, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

Відповідач звертає увагу, що вказаним наказом капітана ОСОБА_1 не визнано винним в розкраданні військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) №РГ225024С під час несення служби черговим частини військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , а оголошено догану за систематичне порушення правил несення внутрішньої служби черговим частини. З капітана ОСОБА_1 , не стягується матеріальна шкода яка заподіяна військовій частині НОМЕР_1 .

Так, згідно рапорту начальника штабу протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 вх. 8170 від 15.09.2018 було встановлено факт незаконного злому сховища №14 (ворота 15-16) в парку бойових машин військового містечка № НОМЕР_2 в м. Біла Церква Київської області та розкрадання військового майна з техніки, яка перебуває на зберіганні в сховищі №14 на території парку військового містечка № НОМЕР_2 , а саме: МТЛБу №РГ225024С( 1В15М).

Як зазначає відповідач, відповідно до книги прийняття та здавання чергування 06.08.2018 встановлено факт відкритого сховища №14 та згідно книг приймання та здавання чергування черговим парку залишилось відкритим до 18.09.2018 та не було вжито жодних заходів щодо забезпечення опечатування сховища №14.

09 вересня 2018 року черговим парку заступав молодший сержант ОСОБА_3 , письмовий дозвіл на зміну наряду надав капітан ОСОБА_1 12 вересня 2018 року черговим парку заступав молодший сержант ОСОБА_3 , письмовий дозвіл на зміну наряду надав капітан ОСОБА_1 14 вересня 2018 року черговим парку заступав старший солдат ОСОБА_4 письмовий дозвіл на зміну наряду надав капітан ОСОБА_1 .

Згідно Інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 , черговий частини відповідає за своєчасне доведення до підпорядкованих підрозділів наказів (розпоряджень, команд), за підтримання внутрішнього порядку в підрозділах військової частини і несення служби добовим нарядом.

Відповідач вказує, що капітаном ОСОБА_1 грубо порушені вимоги ст. 6 Статуту внутрішньої служби де вказано, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни.

Відповідно до ст. 17 Статуту внутрішньої служби на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і Статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно правовими актами, що приймаються на основі законів і Статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 291 Статуту внутрішньої служби всі військовослужбовці добового наряду повинні твердо знати, неухильно й сумлінно виконувати свої обов`язки, наполегливо домагаючись додержання розпорядку дня та правил внутрішнього порядку. В ст. 297 Статуту внутрішньої служби зазначено, що новопризначений черговий частини оголошує про всі недоліки, виявлені під час прийняття чергування, які не міг усунути змінюваний добовий наряд.

Відповідно до ст. 298 Статуту внутрішньої служби черговий частини зобов`язаний: особисто перевіряти не менше ніж двічі на добу (з них один раз вночі) несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, вжити заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, випадкам порушення вимог безпеки, а також для усунення виявлених недоліків.

Капітан ОСОБА_1 неналежно виконував свої обв`язки, 09 вересня 2018 року, 12 вересня 2018 року та 14 вересня 2018 року як це передбачено Статутом внутрішньої служби.

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

20 червня 2019 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку із наявністю клопотання позивача та відсутністю представника відповідача, якого було повідомлено своєчасно та належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання,судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 листопада 2018 року №4216, заступником командира протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 проведено службове розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) №РГ225024С.

В результаті проведення службового розслідування складено акт службового розслідування, який затверджено командиром в/ч НОМЕР_1 17.10.2018 року та зареєстровано 16.11.2018 за № 10234.

Відповідно до змісту вказаного акту, в ході проведення розслідування встановлено наступне.

Згідно рапорту начальника штабу протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 вх. № 8170 від 15 вересня 2018 року, було встановлено факт незаконного вскриття сховища № 14 (ворота 15-16) в парку бойових машин військового містечка № НОМЕР_2 в ППД м. Біла Церква Київської області та розкрадання військового майна з техніки, яка знаходиться поза штатом військової частини НОМЕР_1 та перебуває на зберіганні в сховищі №14 на території парку військового містечка № НОМЕР_2 , а саме, МТЛБу №РГ225024С (1В15М).

Згідно книги обліку розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень і воріт парку сховище №14 ворота 15-16 було здано під охорону майором ОСОБА_2 та прийнято під охорону черговим парку бойових машин військового містечка № 3.

Згідно книги прийняття та здавання чергування №131, розпочата 05.02.2018, 08.03.2018 виявлено факт не опечатаного сховища №14 черговим парку старшим лейтенантом ОСОБА_6 , який заступав, а молодший лейтенант ОСОБА_7 здавав наряд по парку.

Не вживши жодних заходів черговий військового містечка №3 молодший лейтенант ОСОБА_8 дозволив зміну наряду та зробив запис у книзі здавання та приймання чергування чергового парку.

Таким чином, згідно книг прийняття та здавання чергування, сховище №14 ворота 9-14 були не опечатані у період з 08.03.2018 по 18.06.2018 та не було вжито заходів зі сторони військовослужбовців, які заступали (здавали) в наряд по парку, черговим частини та старшим військового містечка № 3, щодо забезпечення опечатування сховища № 14.

У висновку до акту службового розслідування зазначено:

«Таким чином, розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) №РГ225024С сталась з вини чергових по парку починаючи з 08.03.2018, які безвідповідально віднеслись до несення внутрішньої служби по парку бойових машин військового містечка №3, порушивши вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України статей 6, 16, 17, 291, 351, 352, 353 чергових частини, які у вказаний період надавали письмовий дозвіл про зміну наряду, порушивши вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України статей 6, 16, 17, 291, та старшого по військовому містечку № НОМЕР_2 , який не вникав належним чином в стан справ, що включає вину та відповідно відповідальність військовослужбовців.

По даному факту відкрито кримінальне провадження Білоцерківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області № 0004087 від 19 жовтня 2018 року за частиною 1 статті 410 Кримінального кодексу України".

Пунктом 10 наказу № 4216 від 16 листопада 2018 року про результати службового розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15-М) № 200, зазначено, що за систематичне порушення правил несення внутрішньої служби черговим частини, порушення вимог статей 6, 16, 17, 291, 297, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командиру взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону капітану ОСОБА_1 оголошено «сувору догану».

11 грудня 2018 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про відміну скасування п. 10 наказу № 4216 від 16 листопада 2018 року в частині визнання винним та накладання дисциплінарного стягнення «сувора догана» на командира взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону капітана ОСОБА_1 , який заступав в добовий наряд черговим військового містечка № 3: 09 вересня 2018 року, 12 вересня 2018 року та 14 вересня 2018 року, у зв`язку з необґрунтованістю висновків в резолютивній частині службового розслідування, а саме в акті не викладено якими діями та бездіяльністю позивач допустив розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) № РГ225024С під час несення служби черговим військового містечка № 3: 09 вересня 2018 року, 12 вересня 2018 року та 14 вересня 2018 року.

Також, як встановлено з матеріалів справи, на позивача було накладено грошове стягнення у розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеним пунктом наказу, ОСОБА_1 , 14 грудня 2018 року звернувся до командувача ОК «Північ» зі скаргою, в якій просив скасувати п.10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 року №4216 «Про результати службового розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) №РГ225024С» та призначити нове службове розслідування за фактом розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) №РГ225024С.

Зазначену скаргу позивач надіслав рекомендованим листом з описом вкладення, проте 05 січня 2019 року «Укрпошта» повернула конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою та громадянином у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положеннями про проходження військової служби для відповідних категорій військовослужбовців, Статутами Збройних Сил України тощо.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші Закони України з питань проходження військової служби у відповідних військових формуваннях та правоохоронних органах, а також прийняті відповідно до них акти Президента України, Кабінету Міністрів України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551- XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно вимог статті 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно статті 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Приписами статті 84 Дисциплінарного статуту унормовано, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що проведення службового розслідування не має імперативного характеру. При цьому, командир військової частини на власний розсуд як усно, так із оформленням службового розслідування може притягти військовослужбовця до відповідальності в межах наданих повноважень та в порядку встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, якщо військовослужбовець не виконує або неналежно виконує свої службові обов`язки, порушує службову дисципліну, тощо.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 15.03.2004 №82 (далі - Інструкція).

Відповідно до пп.1.2 п.1 Інструкції, службове розслідування проводиться у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;

- невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

- порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Розслідування та його результати оформляються письмово. За погодженням з особами, які опитуються, їх пояснення можуть фіксуватися технічними засобами. Такі пояснення оформляються надалі у письмовому вигляді і підписуються опитуваним (п.2 Інструкції).

Відповідно до п.3 Інструкції, розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Згідно пп.4.1 п.4 Інструкції, за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк відповідно до п. 88 Дисциплінарного статуту.

Судом встановлено, що за фактом розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі проведено службове розслідування, за результатами якого, командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 16 листопада 2018 року №4216.

Пунктом 28 вказаного наказу, позивачу, за систематичне порушення правил несення внутрішньої служби черговим частини, оголошено «сувору догану».

Відповідно до змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 № 4216, систематичне порушення правил несення внутрішньої служби ОСОБА_1 полягає у тому, що останній, 09 вересня 2018 року, 12 вересня 2018 року та 14 вересня 2018 року, будучи черговим частини, надавав письмову доповідь на зміну наряду, у той час, як сховище №14 ворота №15-16 були незаконно розпечатані та вскриті.

Тому, за наслідками службового розслідування відповідач дійшов висновку, що розкрадання військового майна, яке зберігалось у сховищі №14, сталось з вини чергових по парку та чергових частини військового містечка № НОМЕР_2 , у тому числі позивача.

Визначаючись із наявністю правової обґрунтованості дій учасників даних правовідносин, суд керувався наступним.

Згідно статті 295 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, черговий частини призначається з числа офіцерів управлінь військової частини та батальйонів, а також командирів рот та з тих, хто прирівнюється до них. Він відповідає за своєчасне оповіщення підрозділів та управління військової частини про оголошення тривоги, за підтримання внутрішнього порядку у військовій частині і несення служби добовим нарядом, а також за зберігання пістолетів та боєприпасів офіцерів і прапорщиків військової частини. Черговий частини підпорядковується командирові військової частини. Йому підпорядковується весь склад добового наряду військової частини.

В окремих батальйонах і прирівняних до них військових частинах дозволяється призначати черговим військової частини командирів взводів, а також прапорщиків управління батальйонів.

Після здавання й прийняття чергування, доповідей начальників варт про зміну варт та доповідей чергових осіб добового наряду попередній і новопризначений чергові доповідають командиру військової частини.

Далі новопризначений черговий частини оголошує про всі недоліки, виявлені під час прийняття чергування, які не міг усунути змінюваний добовий наряд.

Статтею 298 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України закріплено, що черговий частини зобов`язаний:

у разі надходження сигналу тривоги негайно подати сигнал на підйом підрозділів, доповісти командирові військової частини, оповістити його заступників та інших посадових осіб частини і діяти згідно з інструкцією; до їх прибуття керувати діями підрозділів частини;

у разі одержання повідомлення про мобілізацію негайно доповісти про це командирові й начальникові штабу військової частини і діяти за їх вказівками та інструкціями;

видавати офіцерам і прапорщикам військової частини особисту зброю та боєприпаси до неї під особисту розписку у книзі видачі зброї та боєприпасів (додаток 10 до цього Статуту), а у разі оголошення тривоги - за картками; здійснювати контроль за своєчасністю здавання зброї та боєприпасів;

у разі несанкціонованого спрацьовування охоронної сигналізації кімнат для зберігання зброї у підрозділах з`ясувати причини спрацьовування сигналізації та діяти згідно з обставинами;

у разі виникнення радіаційної та хімічної небезпеки діяти згідно з інструкцією;

стежити за виконанням підрозділами розпорядку дня й керувати поданням установлених сигналів;

особисто перевіряти не менше ніж двічі на добу (з них один раз уночі) несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, випадкам порушення вимог безпеки, а також для усунення виявлених недоліків;

постійно знати місце перебування командира військової частини, негайно доповідати йому про всі надзвичайні події у військовій частині, про самовільно відсутніх військовослужбовців строкової служби і вжиті заходи щодо їх розшуку;

постійно перебувати в кімнаті чергового; виходячи у службових справах, залишати замість себе помічника й сповіщати йому, куди і на який час вибув;

мати зведений розклад занять, знати райони навчальних об`єктів, а також місце проведення занять кожної роти;

мати відомості про розподіл особового складу, а також про розподіл бойової та іншої техніки; через чергового парку контролювати її повернення до парку, доповідати командирові військової частини про випадки затримки машин у рейсі, вживати заходів для розшуку й повернення їх до парку;

перевіряти і своєчасно висилати призначені від частини підрозділи (команди) й доповідати про це начальникові штабу чи командирові військової частини;

проводити огляд зовнішнього вигляду військовослужбовців, які звільняються із розташування військової частини;

приймати заарештованих на військову гауптвахту і своєчасно звільняти їх з-під арешту, роблячи необхідні відмітки в записці про арешт і в книзі обліку заарештованих;

у разі виникнення пожежі, стихійного лиха в розташуванні військової частини чи поблизу неї негайно вживати заходів для врятування Бойового Прапора військової частини, людей, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів; викликати пожежний і черговий підрозділи та до їх прибуття організувати гасіння пожежі;

разом з лікарем (фельдшером) перевіряти перед роздаванням їжі її якість, вносячи відповідний запис до книги обліку контролю за якістю приготування їжі, давати дозвіл на її видачу; у разі виникнення сумніву щодо якості їжі негайно доповідати про це командирові військової частини; бути особисто присутнім під час роздавання та приймання їжі, контролювати повноту видачі її особовому складові;

контролювати підтримання чистоти і порядку в казармах та на закріплених територіях у розташуванні військової частини;

давати в особливих випадках команду черговим рот на зачинення вхідних дверей до казарми на засуви;

у разі прибуття командира військової частини зустрічати його і доповідати, а в присутності особового складу перед цим давати команду "Струнко". Наприклад: "Пане (пані) полковнику, за час мого чергування надзвичайних подій не трапилося (чи трапилося те-то). Черговий частини капітан Калина". Заступникам командира військової частини черговий частини лише відрекомендовується.

Після вечірньої перевірки та ранкового огляду черговий частини заслуховує доповіді чергових рот і складає відомість про відсутніх, а за наявності самовільно відсутніх - їх список. Цей список і список заарештованих він подає командирові військової частини після ранкової доповіді.

Про всі виявлені недоліки під час виконання службових обов`язків добовим нарядом і про порушення правил внутрішнього порядку у військовій частині за час чергування, які не можна усунути до здавання чергування, черговий частини робить запис у книзі приймання та здавання чергування (додаток 9 до цього Статуту). Книга приймання та здавання чергування щоденно подається черговим частини на перегляд командирові військової частини.

Отже, черговий частини є службовою особою, якій на період її чергування підпорядковується весь склад добового наряду.

Спеціальним законом, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України передбачено, що у разі виникнення під час чергування обставин, які через їх певну особливість не можуть бути усунуті до здавання чергування, такі обставини зазначаються черговим частини у книзі приймання та здавання чергування. При цьому, книга приймання та здавання чергування щоденно надається на ознайомлення командиру частини.

Як вбачається із книги прийняття та здавання чергування чергового батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка наявна у матеріалах справи та розпочата 27.08.2018 щоденно, черговими по парку рапортувались про не закрите та неопечатане сховище №14.

При цьому, 09.09.2018, 12.09.2018 та 14.09.2018 у колонці «Рішення командира» містяться записи про дозвіл зміни.

Суд наголошує, що згідно приписів чинного законодавства, книга прийняття та здавання чергування щоденно оглядається командиром військової частини, а виявлення недоліків, які не можуть бути усунуті до здавання чергування, не мають наслідком заборону надання дозволу на зміну наряду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу 14 серпня 2018 року командиром взводу 2 батареї ПТКР прапорщиком ОСОБА_9 в ході перевірки паркових приміщень протитанкового артилерійського дивізіону було виявлено збитий замок з воріт № 16 сховища № 14 після чого було зроблено доповідь начальнику штабу першому заступнику командира протитанкового артилерійського дивізіону майору ОСОБА_2 , начальнику КТП прапорщику ОСОБА_10 . Після огляду техніки, яка зберігається в сховищі ніякої недостачі виявлено не було. Прапорщик ОСОБА_9 зачинив ворота на новий замок, опечатав печаткою № 95 та здав під охорону черговому парку.

07.09.2018 начальником КТП прапорщиком ОСОБА_10 , в ході перевірки паркових приміщень, виявлено відкритими ворота №12 сховища №14, після чого було зроблено доповідь старшому від 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону майору ОСОБА_11 .

Прибувши в парк, майор ОСОБА_11 та прапорщик ОСОБА_10 зайшли до сховища №14 та виявили розібрані блоки управління з МТЛБу (1В13М) №РГ223017. Викликавши в парк командира взводу 2 батареї ПТКР прапорщика ОСОБА_9 було з`ясовано, що ворота № 16 сховища № 14 також були відкриті та виявлено розібрані блоки управління з МТЛБу (1В15М) № РГ225024С. По даному факту майор ОСОБА_11 викликав представника ВКР майора ОСОБА_12 та Національну поліцію, яка в свою чергу зафіксувала факт крадіжки військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017 та МТЛБу (1В15М) № РГ225024С.

Таким чином, безспірною є та обставина, що відповідач був обізнаний про відкрите та не опечатане сховище №14 військової частини НОМЕР_1 , як мінімум з 07.09.2018.

Водночас, як з`ясовано судом під час розгляду справи та підтверджується як матеріалами справи так і матеріалами службового розслідування, позивач вперше заступив у добовий наряд черговим частини 09.09.2018, тобто станом на день, коли сховище №14 вже було відкрите.

На переконання суду, це означає, що відповідачем не встановлений причинний зв`язок між подією та неправомірними діями військовослужбовця - ОСОБА_1 , та не вказано невиконання або неналежного виконання саме яких службових обов`язків загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду.

Згідно змісту акта службового розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В15М) №РГ225024С від 17 листопада 2018 року, фактично сховище №14 ворота №9-14 протиправно зламані та неопечатані, починаючи з 08.03.2018.

Відповідачем не надано належних та достатніх доказів того, що позивач був зобов`язаний самостійно відремонтувати та опечатати ворота, за умови доведення до відома керівництва про наявність такого факту та відсутності жодних вказівок та матеріально-технічного забезпечення з боку уповноважених на те осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваного наказу.

Щодо стягнення на користь позивача 1700,00 грн., недоотриманого грошового забезпечення за листопад 2018 року, суд вважає задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в листопаді 2018 року до позивача було застосовано два дисциплінарні стягнення у виді «суворої догани». Вказані стягнення були застосовані на підставі пункту 28 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2018 №4024 та пункту 10 наказу військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 №4216.

Тобто, грошове стягнення до позивача в розмірі 1700,00 грн. застосовано за оголошення двох «суворих доган», в тому числі, оскаржуваної у даному провадженні.

Оскільки рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року було визнано протиправним та скасовано пункт 28 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4024 від 30 листопада 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та на користь позивача було стягнуто 850,00 грн., недоотриманого щомісячного грошового забезпечення за листопада 2018 року, суд зазначає, що стягненню на користь позивача недоотриманого грошового забезпечення за листопад 2018 року, підлягає лише грошова сума у розмірі 850,00 грн.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а позовні вимоги вважає такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами частини першої статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Судом встановлено, що вчиняючи дії для отримання доказів у справі, а саме - формування виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_3 , позивачем було сплачено суму грошових коштів в розмірі 100,00 грн.

Отже, понесені позивачем судові витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4216 від 16.11.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу вогневої підтримки 4 мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 .

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. недоотриманого щомісячного грошового забезпечення за листопад 2018 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені ним судові витрати в розмірі 100 (сто) грн.. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 24 січня 2020 р.

Суддя Панченко Н.Д.