Справа № 826/10421/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 січня 2020 року м. Київ № 826/10421/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення розміру пенсії, належної ОСОБА_1 з 86% до 70% грошового забезпечення протиправними; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та обчислювати належну ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 86% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, та провести перерахунок пенсії з 01 січня 2018 у розмірі 86% грошового забезпечення та сплатити перераховану суму ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.04.2019 року, яке набрало законної сили 08.07.2019 року згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року про повернення апеляційної скарги, позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 86% розміру грошового забезпечення до 70 відсотків при здійсненні перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум з 01.01.2018 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

18 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, у якій просить:

визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві на виконання рішення суду у справі №826/10421/18, яким замість виплати заборгованості з пенсійних виплат перед позивачем, зазначена заборгованість у сумі 26886,77 грн взята на облік у реєстрі судових рішень Пенсійного фонду України та їх виплату буде здійснено у майбутньому у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві сплатити позивачу нараховану суму пенсії за період з 01.01.2018 року по 07 липня 2019 року у розмірі 26886,77 грн одноразово без застосування постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві сплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії за період з 01.01.2018 року по день постановлення рішення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві подати звіт про виконання судового рішення у двомісячний строк з дня набрання законної сили рішенням.

В обґрунтування заяви вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 11 вересня 2019 року № 200614/02 повідомило позивача, що здійснено перерахунок пенсії та нараховано за судовими рішеннями заборгованість з виплати пенсії в розмірі 26886,77 грн, проте виплата такої заборгованості буде здійснена у порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22.08.2018 року № 649. Зазначив, що виплату боргу щодо перерахованої пенсії за судовими рішеннями не отримав. Враховуючи наведене, вважає, що рішення суду не виконане в частині відмови у виплаті пенсії в розмірі 26886,77 грн.

Суд, за наслідком розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення розміру пенсії, належної ОСОБА_1 з 86% до 70% грошового забезпечення протиправними; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та обчислювати належну ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 86% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, та провести перерахунок пенсії з 01 січня 2018 у розмірі 86% грошового забезпечення та сплатити перераховану суму ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.04.2019 року, яке набрало законної сили 08.07.2019 року згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року про повернення апеляційної скарги, позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 86% розміру грошового забезпечення до 70 відсотків при здійсненні перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 86% від відповідних сум грошового забезпечення та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум з 01.01.2018 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

При цьому, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Таким чином, нарахована позивачу сума різниці пенсії та компенсація має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно п. 4-5 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління № 28-2 від 22.12.2014 року Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду.

Тобто, виплати грошової допомоги здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п. 20 та п. 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

22 серпня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Відповідно до пункту 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 (далі - Порядок № 649), цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку № 649 визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 10 Порядку № 649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Листом від 11 вересня 2019 року № 200614/02 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2019 року у справі №826/10421/18 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року в порядку, встановленому судовим рішенням.

Роз`яснено, що кошти за період з 01.01.2018 року по 07.07.2019 року, нараховані на виконання рішення суду в сумі 26886,77 грн, будуть виплачені згідно «Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Вказано, що різницю пенсії з 08.07.2019 року (дата набрання судовим рішенням законної сили) по 30.09.2019 року в сумі 5243,23 грн буде перераховано на розрахунковий рахунок позивача у жовтні 2019 року.

Крім того, у листі від 05.12.2019 року №294840/02/Д-14350 вказано, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2019 року у справі №826/10421/18 нараховано різницю пенсії за період з 01.01.2018 року по 07.07.2019 року, що буде виплачена в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року.

Зазначено, що вказані кошти взято на облік у реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, за №47380.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення суду, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Суд наголошує на тому, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а.

Суд зазначає, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Вини та умислу на навмисне невиконання рішення суду у даній справі з боку керівника відповідача судом не встановлено.

Підстави для невиконання приписів постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 у відповідача відсутні, оскільки така постанова є чинною, не змінена та не скасована.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду.

Крім того, у даній справі рішенням по суті позовних вимог зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсійних виплат, та матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем поступових дій, націлених на виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі та, зокрема виконання його в частині здійснення перерахунку пенсії позивача за відповідний період, визначення певної суми заборгованості та початку здійснення йому виплати пенсії у присудженому розмірі.

Водночас, з матеріалів справи не вбачається правових підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду в подальшому в частині проведення доплати, що в разі незастосування процесуальних заходів, про які просить позивач, таке судове рішення залишиться невиконаним та/або що відповідачем вже вчинено певні дії, прийнято рішення чи допущено бездіяльність, якими порушено права і законні інтереси позивача.

У той же час відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та у подальшому - до отримання відповідного фінансування виконати рішення суду.

Крім того, суд вважає помилковими доводи заявника з приводу того, що правовідносини між ним та відповідачем виникли до прийняття постанови Кабінету Міністрів України №649, а тому її положення не можуть бути застосовані відповідачем.

Вказана постанова набула чинності 22 серпня 2018 року, тоді як рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.04.2019 року набрало законної сили 08.07.2019 року згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року про повернення апеляційної скарги. Отже, положення згаданої постанови застосовуються до спірних відносин.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, то суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача.

Враховуючи відсутність підстав для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, суд не вбачає можливості для задоволення поданої заяви в частині зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення та про зобов`язання сплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії.

Суд наголошує про відсутність правових підстав у відповідача не застосовувати до позивача положення Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Беручи до уваги все викладене вище, суд залишає заяву позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, без задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда