Справа № 340/225/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 січня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/225/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову за його адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.01.2020 №11-1139/14-20-СГ, яким громадянину ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та надання земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9015 у користування, площею 19,3847 га із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9015, для подальшої передачі в оренду строком на 10 років громадянину ОСОБА_2 площею 19,3847 га із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

Одночасно з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, шляхом:

- заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області - код ЄДРПУО - 39767636 та Великоандрусівській сільській раді Світловодського району Кіровоградської області код ЄДРПУО - 04364294, здійснювати будь-які дії, спрямовані на надання дозволу на розробку проектів землеустрою, надання у власність, в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходяться на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9015 із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства на загальну площу - 19,3827 га;

- заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним кадастровим реєстраторам та нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з земельною ділянкою яка знаходяться на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9015 із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства на загальну площу - 19,3827 га.

Заява мотивована тим, що ним оскаржується наказ про відмову у затвердженні проектної документації та надання земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9015 у користування, зобов`язання затвердити таку документацію. Позивач вважає, що відмова є протиправною та підлягає скасуванню, але у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка передана до комунальної власності, Великоандрусівською сільською радою надаються дозволи на розробку проектів землеустрою іншим особам для подальшої передачі у власність з числа земельної ділянки, яка є предметом даного судового розгляду, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі, призведе до неефективного захисту порушених прав позивача. Отже, на думку позивача, будь-які рішення, дії, які будуть вчинятися Великоандрусівською ОТГ чи державним кадастровим реєстратором до розгляду судом даної справи та остаточного ухвалення рішення зроблять неможливим його виконання чи значною мірою ускладнить його виконання.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви та матеріалами доданими до неї, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Враховуючи положення ч.1 ст.154 КАС України заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд враховує, що частина 1 статті 151 КАС України містить вичерпний перелік видів забезпечення позову.

Крім того, із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідні підстави і необхідність забезпечення позову, згідно ст.152 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у заяві про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що підстави, визначені статтею 150 КАС України є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18).

Крім того, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу. При цьому суд оцінює наявність обставин, що зумовлює застосування відповідних заходів, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, керуючись законом.

Натомість, в заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви відсутні обґрунтування, а також доводи на підтвердження необхідності задоволення зазначеної заяви.

Також не надано жодного документу або інших доказів на підтвердження наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які заявник має намір оскаржувати.

Так, посилання заявника на те, що будь-які рішення, дії, які будуть вчинятися Великоандрусівською ОТГ чи державним кадастровим реєстратором до розгляду судом даної справи та остаточного ухвалення рішення зроблять неможливим його виконання чи значною мірою ускладнить його виконання є припущеннями заявника, дані доводи не підтверджуються жодними доказами. Заявником не надано доказів, що такі дії будуть вчинені в майбутньому, що виключає можливість встановити їх негативний наслідок на права позивача. Також судом не підтверджено та не встановлено наявності реальної загрози виникнення незворотних для позивача наслідків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що надання та отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Саме такою є правова позиція Верховного Суду України, викладена 07.06.2016 року по справі №820/3507/15.

Отже, на час розгляду заяви, суд не вбачає ознак можливої небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, забезпечення адміністративного позову в спосіб, зазначений позивачем, буде означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення по справі, що, в свою чергу, може призвести до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, що суперечить приписам КАС України та не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150-154, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову за його адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина