Справа № 1.380.2019.001486
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001486
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року

13 год. 19 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Шийовича Р.Я., представника позивача Ратича Т.М., представника відповідача Ратича М.П., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області (81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Грушевського, 24), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» (81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Грушевського, 37), Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника, 4), Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області (79000, м. Львів, пр. В. Чорновола, 59); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство «Гарант Енерго М» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21), про визнання протиправним та скасування рішення з моменту його прийняття

УСТАНОВИВ:

У провадження Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" (далі - ТОВ «Енергія-Новий Розділ»), Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватне підприємство "Гарант Енерго М" (далі - ПП «Гарант Енерго М»), про визнання протиправним та скасування рішення з моменту його прийняття.

Підставою позову зазначено протиправність оскаржуваного рішення, прийняття такого з порушенням процедури та не у відповідності до вимог чинного законодавства. Оскільки позивач є мешканцем м. Новий Розділ та споживачем послуг централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії, таке рішення грубо порушує його права, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 01.04.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.04.2019 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

15.04.2019 за вх. № 12737 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, згідно з якою позивач надав засвідчені на відповідність оригіналу копії письмових доказів, доданих до позовної заяви; заяву про залучення третіх осіб до участі у справі.

Ухвалою суду від 22.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та зобов`язано відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі і здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з урахуванням особливостей, визначених ст. 264 КАС України.

Докази публікації оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі надано суду 07.11.2019.

16.05.2019 за вх. № 16914 від представника третьої особи ТОВ «Гарант Енерго М» надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження у справі, з підстав порушення судом першої інстанції підсудності цієї адміністративної справи, оскільки така підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Ухвалою суду від 16.05.2019 зупинено провадження у справі № 1.380.2019.001486 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ", Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство "Гарант Енерго М", про визнання протиправним та скасування рішення з моменту його прийняття - до перегляду в апеляційному порядку ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі Восьмим апеляційним адміністративним судом та повернення адміністративної справи, після такого перегляду. Направлено всі матеріали справи № 1.380.2019.001486 до Восьмого апеляційного адміністративного суду для апеляційного перегляду ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справ.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Гарант Енерго М" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 про відкриття провадження в адміністративній у справі № 1.380.2019.001486 повернуто скаржнику.

Ухвалою суду від 22.10.2019 провадження у справі № 1.380.2019.001486 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ", Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство "Гарант Енерго М", про визнання протиправним та скасування рішення з моменту його прийняття - поновлено.

Ухвалою суду від 07.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

16.05.2019 за вх. № 1509ел на електронну адресу суду та 20.05.2019 за вх. № 17357 на адресу суду від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» надійшли письмові пояснення щодо предмета спору. В них ТОВ «Енергія-Новий Розділ» вказує, що з 29.11.2018 не є виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та не надає вказані послуги споживачам міста Новий Розділ і відповідно з вказаної дати не проводило та не проводить по даний час нарахування за ці послуги. Разом з тим вказує, що при прийнятті відповідачем оскаржуваного рішення було порушено порядок його прийняття, відтак воно підлягає скасуванню. Також звернула увагу суду на те, що тарифи ПП «Гарант Енерго М» було погоджено, а не встановлено, як того вимагає стаття 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Також зазначає про те, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення використано не розрахунки тарифів з відповідними для ПП «Гарант Енерго М», а Постанови НКРЕКП, якими встановлювалися тарифи для ТзОВ «Енергія Новий Розділ». Просила в задоволенні позову відмовити

Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

16.05.2019 за вх. № 16829 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає їх надуманими, необґрунтованими та безпідставними. Зокрема зазначає, що позивачем не вказано, яким чином порушено його права та законні інтереси., оскільки позивач посилається на порушення процедурних питань при прийнятті оскаржуваного рішення, але жодним чином не вказує, як це порушує його права. Щодо самих тарифів, то вважає хибним твердження позивача про необґрунтованість тарифів, оскільки позивач не володіє спеціальними знаннями у сфері утворення тарифів на теплопостачання та не надав жодних висновків експертів у даній галузі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Вважає, що проект оскаржуваного рішення не був опублікований у засобах масової інформації, зазначив про не дотримання процедури прийняття та відсутність повноважень на прийняття такого рішення.

У зв`язку з наведеним просить це рішення визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття.

Також заявив, що ним понесено судові витрати у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження цього ним буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, а також дав додаткові пояснення, зазначив, що позивачем не вказано, яким чином порушено його законні права та законні інтереси. Звернув увагу на те, що позивач посилається на порушення процедурних питань, проте жодним чином не вказує у чому порушення його прав.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Треті особи уповноважених представників у судове засідання не скерували, хоча були належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи, відтак суд, в силу норми ст. 205 КАС України вважає за можливе провести такий розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення осіб, які взяли участь у справі, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області 06.12.2018 прийнято рішення № 324 «Про погодження тарифів з централізованого водопостачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії для ПП «Гарант Енерго М».

Рішенням № 324 від 06.12.2018 відповідач погодив Приватному підприємству «Гарант Енерго М» застосування тарифів з централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії, встановлені Постановами НКРЕКП від 09.06.201 № 1049 (із змінами від 02.03.2018 № 269), від 30.04.2015 № 1530 (із змінами від 02.03.2018 № 270), від 31.03.2015 № 1171 (із змінами від 02.03.2018 № 271), від 31.05.2015 № 1169 (із змінами від 02.03.2018 № 272), від 30.04.2015 (із змінами від 02.03.2018 № 273) до встановлення тарифів з центрального водопостачання гарячої води, центрального опалення та постачання теплової енергії для Приватного підприємства «Гарант Енерго М» у встановленому порядку.

Позивач, покликаючись на те, що він мешканець м. Новий Розділ та споживач послуг централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії вважає, що таке рішення виконавчого комітету порушує його законні права, а тому звернувся із цим позовом до суду про його скасування.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.

За змістом статті 19 Конституції України та частини статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає, згідно преамбули, Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Конституцією України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ч. 1 ст. 144).

На основі цього положення Конституції України в Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що у формі рішень приймаються нормативні та інші акти.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009).

Актами нормативно-правового характеру є локальні документи, які встановлюють, змінюють чи скасовують обов`язкові для виконання на певній території правила поведінки. Такі акти не стосуються якогось одного суб`єкта правовідносин і розраховані на багаторазове застосування.

Ненормативними актами є індивідуально-правові акти, які є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних осіб та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов`язки. Такі акти стосуються конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) і розраховані на одноразове застосування.

Подібне передбачено п.п. 18, 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до визначення, даного законодавцем в ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини у сфері здійснення державної регуляторної політики та регуляторної діяльності.

А в силу абз. 12 ч. 2 ст. цього Закону його дія не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.

Оскільки оскаржуваним рішенням від 06.12.2018 № 324 відповідач погодив застосування тарифів з централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії, таке рішення не є регуляторним актом.

Відтак на оскаржуване рішення не поширюється спеціальний порядок оприлюднення, встановлений Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» і безпідставним є покликання про його порушення.

Щодо повноважень виконавчого комітету Новороздільської міської ради приймати оскаржуване рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про природні монополії» державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до Закону з особливостями, встановленими законом. У випадках, встановлених законом, державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій може здійснюватися органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Якщо діяльність суб`єктів природних монополій, яка підлягає регулюванню згідно з Законом, спрямована на задоволення потреб окремого регіону, то функції державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, визначені Законом, можуть бути делеговані в установленому порядку Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям з наданням їм повноважень, передбачених статтею 14 Закону.

Відповідно до статті 5 Закону діяльність суб`єктів природних монополій, підлягає регулюванню, зокрема у сферах централізованого водопостачання та водовідведення, транспортування теплової енергії.

Відповідно до статті 6 Закону до суміжних ринків, що регулюються, належать, крім іншого, виробництво теплової енергії (крім випадків, коли вона використовується виключно для внутрішньовиробничих потреб) в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з виробництва теплової енергії (ліцензійними умовами) та постачання теплової енергії.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та статтею 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює ліцензування видів господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, передбачених законом, встановлює тарифи на теплову енергію, комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП та контролює додержання ліцензіатами ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

Статтею 16-1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами) та здійснення відповідно до своєї компетенції контролю за додержанням ліцензійних умов.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронения побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються НКРЕКП), транспортні та інші послуги. НКРЕКП та органи місцевого самоврядування встановлюють своїм ліцензіатам тарифи на теплову енергію для певної категорії споживачів, на основі яких, за розрахунками здійснених ліцензіатами економічно обґрунтованих витрат, в свою чергу встановлюються тарифи на комунальні послуги ліцензіатам - виконавцям (виробникам) цих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням № 324 від 06.12.2018 саме погоджено, як і передбачено нормою статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», застосування тарифів з централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії, які були раніше встановлені Постановами НКРЕКП від 09.06.2016 № 1049 (зі змінами, останні зміни від 02.03.2018 № 269), від 30.04.2015 № 1530 (зі змінами, останні зміни від 02.03.2018 № 270), від 31.03.2015 № 1171 (зі змінами , останні зміни від 02.03.2018 № 271), від 31.03.2015 № 1169 (зі змінами, останні зміни від 02.03.2018 № 272), від 30.04.2015 № 1543 (зі змінами, останні зміни від 02.03.2018 № 273). Таким чином безпідставним є покликання позивача на те, що тарифи погоджені, а не встановлені.

Щодо твердження позивача, що оскільки тарифи погоджені без необхідних розрахунків та підтверджувальних документів їх економічної обґрунтованості, то з наведеного випливає, що такий тариф є необґрунтованим, суд зазначає, що позивачем не наведено яким чином ці розрахунки ним перевірялися на предмет економічної обґрунтованості та не надано жодних доказів на підтвердження їх економічної необґрунтованості.

Також суд звертає увагу на те, що позивачем не зазначено, яким саме чином відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, порушив його права та законні інтереси і які саме.

На пропозицію суду надати докази на підтвердження того, що він є споживачем послуг централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії позивачем надано довідку № 02-16/06/1881 від 31.12.2019, видану виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області, відповідно до якої дозвіл на від`єднання квартири АДРЕСА_1 виконавчим комітетом Новороздільської міської ради не надавався, отже згадана квартира користується централізованим постачанням гарячої води та централізованим опаленням.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що він проживає в квартирі АДРЕСА_1 і є споживачем послуг централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення та постачання теплової енергії, а відтак прийняте рішення порушує його права та обов`язки.

Також на запитання суду чи змінився (збільшився чи зменшився) розмір тарифу на гаряче водопостачання у порівнянні з тарифом за попередній період, позивач зазначив, що «ні». З наведеного суду не зрозуміло яким чином тариф, розмір якого не змінився і який є тимчасово погоджений оскаржуваним рішенням до встановлення нового порушує права позивача на гаряче водопостачання.

Вищенаведені встановлені судом фактичні обставини справи, на переконання суду, свідчать про наявність передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» підстав для прийняття оскаржуваного рішення від 06.12.2018 № 324.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідні положення відповідачем дотримані, а позивачем не надано доказів порушення його прав та інтересів, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору не підлягають відшкодуванню понесені позивачем.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27.01.2020.

Суддя Р.П. Качур