Справа № 392/842/19(2-а/392/39/19)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2020 року м. Дніпросправа № 392/842/19(2-а/392/39/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу поліцейського взводу №2 роти №2 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Дорчинець Артема Юрійовича

на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2019 року (головуючий суддя Березій Ю.А. )

у справі № 392/842/19

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського взводу №2 роти №2 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Дорчинець Артема Юрійовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу №2 роти №2 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Дорчинець Артема Юрійовича, в якому просив скасувати постанову поліцейського взводу №2 роти №2 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Дорчинець Артема Юрійовича серії НК №685957 від 28.05.2019, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позов обґрунтовано безпідставністю накладення на позивача адміністративного стягнення з огляду на відсутність порушення. Зазначає, що дійсно здійснив зупинку біля кафе, при цьому будь яких дорожніх знаків, які б забороняли зупинку в цьому місці позивач не бачив, оскільки він встановлений з порушенням діючих норм.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2019 адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивовано неправомірністю спірної постанови з огляду на те, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким направити справу на новий розгляд. В апеляційній скарзі зазначає, що судом не повідомлено належним чином відповідача про розгляд справи, що позбавило його надати обґрунтовані заперечення чи пояснення по суті справи.

З приводу доводів відповідача про порушення судом норм процесуального права, апеляційний суд встановив, що ухвалою Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2019 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи призначено на 09.07.2019 о 14:00.

Вказана ухвала про відкриття провадження від 07.06.2019 та судова повістка направлені засобами електронної пошти на електрону адресу (а.с.19-20).

09.07.2019 розгляд справи відкладено на 08.08.2019 о 14:00 у зв`язку з неявкою сторін, судова повістка направлена засобами поштового зв`язку та отримана відповідачем 26.07.2019, що підтверджується поштовим повідомлення (а.с.27).

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2019 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.09.2019 о 16:00.

Копія ухвали суду від 08.08.2019 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч.1 ст.124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Згідно із ч.3 ст.126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.268 КАС України, якою встановлені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Отже, наявні в матеріалах справи документи свідчать про дотримання судом першої інстанції наведених вимог процесуального закону щодо належного повідомлення відповідача у цій спрві про місце та час розгляду справи.

По суті прийняого судом першої інестанції рішення апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 28.05.2018 поліцейський УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Дорчинець А.Ю. виніс постанову серії НК № 685957 про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 1 статті 122 КУпАП у виді штрафу 255 гривень (а. с. 7).

Відповідно до вказаної постанови, водій ОСОБА_1 о 16:15 год. в м. Кропивницький по вулиці Шевченка, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив пункт 8.4.«в» Правил дорожнього руху.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність свого рішення, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «ґ» вказує на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Згідно розділу 33 ПДР України, знак 3.34 «Зупинку заборонено» є заборонним знаком, вказує на те, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена (п.8.2.1 ПДР України).

Наказом Міністерства економічного розвитку № 1484 від 29.12.2014 затверджено національні стандарти України з набранням чинності з 01.07.2015: ДСТУ 4100:2014 Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування на заміну ДСТУ 4100-2002.

Чинним на даний час є не ДСТУ 4100-2002, на який посилається позивач та суд першої інстанції, а ДСТУ 4100-2014, якими визначені Загальні технічні умови та Правила застосування дорожніх знаків.

Відповідно до п.10.1.1 ДСТУ 4100-2014 дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

З наданих позивачем фото (а.с.8) вбачається, що він затулений зеленими насадженнями, що свідчить про розташування цього дорожнього знаку з порушенням Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014.

Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, матеріали справи не містять.

Інші докази на підтвердження встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.

Таким чином, відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК№685957 від 28.05.2018 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського взводу №2 роти №2 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Дорчинець Артема Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2019 року у справі № 392/842/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко