Справа № 640/17358/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ № 640/17358/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доПенсійного фонду України Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
прозобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Пенсійного фонду України, в якому просив суд:

- зобов`язати Пенсійний фонд України провести перерахунок пенсійних виплат, згідно норм, прописаних в частині четвертій статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», збільшивши пенсійні виплати ОСОБА_1 в 1.17 рази, що є середнім показником підвищення пенсій по країні;

- зобов`язати Пенсійний фонд України використовувати коефіцієнт збільшення показника заробітної плати, з якого обчислена пенсія, в розмірі 1.17, як це визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання індексації пенсії у 2019 році».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність дій Пенсійного фонду України, аргументуючи свою позицію тим, що саме на Пенсійний фонд України покладено обов`язок Кабінетом Міністрів України щодо проведення перерахунку та індексації пенсій громадянам України, також зауважив, що Пенсійним фондом України не вірно здійснено індексацію пенсії позивача, у зв`язку з чим останній звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Пенсійний фонд України надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, на територіальні органи Пенсійного фонду України покладено обов`язки щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсії, а тому Пенсійний фонд України є неналежним відповідачем у даній справі.

Крім того, зауважив, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законодавстві, що втратило чинність, а тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відзиву на позовну заяву не надало, проте направило до суду копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та з 16 лютого 2017 року отримує пенсію за віком, розмір якої становив 5420,46 грн.

Суд встановив, що з 16 лютого 2017 року позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон України №1058-IV). Загальний стаж його трудової діяльності становить 29 років 8 місяців 3 дні.

Вважаючи, що Пенсійним фондом України не вірно проведено індексацію пенсії ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України № 1058-IV, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ (далі - Закон України № 2148-VІІІ).

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Конституції України).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 1058-ІV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком), за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України № 1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См*Вс)/100%*12; Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до вказаного Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

Частиною першою статті 27 Закону України № 1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 вказаного Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 вказаного Закону.

11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України №2148-VІІІ, яким до частини першої статті 25 Закону України №1058-ІV внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, пункт 4 «Прикінцевих положень» Закону України №1058-ІV доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Так, в відповідно до частини 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого зазначеного пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Отже, Законом України № 2148-VІІІ з 01 жовтня 2017 року визначено новий порядок та умови перерахунку саме раніше призначених пенсій, зокрема із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Суд дослідив порядок, періоди та підстави перерахунку пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення і встановив наступне.

Розмір пенсії ОСОБА_1 при призначенні з 16 лютого 2017 року становив 5420,46 грн., що не заперечується ані позивачем, ані відповідачем.

Сторонами не заперечується також, що 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України №2148-VІІІ.

Відповідно до Закону України №2148-VІІІ з 01 жовтня 2017 року пенсії перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

З урахуванням змін з 01 жовтня 2017 року коефіцієнт страхового стажу позивача становить 0,29667.

Таким чином, розмір пенсії позивача з 01 жовтня 2017 року становив 5420,46 грн., що складається з: 4015,20 грн. - основний розмір пенсії, обчислений згідно із частиною четвертою статті 42 Закону України №1058-IV і визначений як добуток середньомісячного заробітку на коефіцієнт стажу (3764,40 грн х 0,02967 х 3,59532); 1405,26 грн - доплата до попереднього розміру пенсії.

Частиною другою статті 42 Закону України №1058-IV передбачено, що для забезпечення індексації пенсій щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України №1058-IV та установлено, що в 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проводиться із застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з жовтня 2017 року, в розмірі 1,17.

З урахуванням зазначеного показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з урахуванням якого проводиться перерахунок пенсії з 01 березня 2019 року, становить 4 404,35 грн.: 3764,40грн (показник середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховано для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 року) х 1.17.

З врахуванням викладеного, розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01 березня 2019 року становить 5420,46 грн., що складається з: 4697,78 грн. - основний розмір пенсії, обчислений згідно із статтею 42 Закону України №1058-IV і визначений як добуток середньомісячного заробітку на коефіцієнт стажу (3764,40 х 1,17) х 0,29667 х 3,59532); 722,68 грн. - доплата до попереднього розміру пенсії.

Таким чином, після проведення перерахунку з 01 березня 2019 року основний розмір пенсії позивача збільшився, проте зменшилась на відповідну суму доплата до попереднього розміру пенсії. У зв`язку з цим, розмір пенсійної виплати з 01 березня 2019 року не змінився.

Аналіз фактичних обставин у справі дає суду підстави для висновку про те, що при проведенні перерахунку та виплати пенсії в межах спірних правовідносин, порушень суд не виявив. Суд зазначає, що при цьому розмір пенсійної виплати для позивача не зазнав змін і надалі становить 5420,46 грн.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Закону України №2148 - VIII у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до зазначеного Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Вказана норма служить законодавчою гарантією захисту прав особи на отримання пенсії у раніше встановленому розмірі, у випадку якщо внаслідок перерахунку зменшився її розмір.

Як вже зазначав суд, після призначення пенсії позивачу, її розмір до виплати після перерахунку з урахуванням Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV складає 5420,46 грн.

При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01 жовтня 2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням більшого показника середньої заробітної плати, як при попередньому перерахунку. Також на виконання пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2148-VIII та пункту 4 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV розмір пенсії позивача не зменшився. Тому, посилання позивача на звуження його права є необґрунтованим.

У зв`язку з цим, суд відхиляє доводи позивача про протиправність дій пенсійного органу щодо неналежного здійснення індексації пенсії позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з положеннями частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Тобто, відповідачем у справі має бути суб`єкт владних повноважень, який, на думку позивача, допустив порушення його прав, свобод та інтересів.

ОСОБА_1 пред`явив позов до Пенсійного фонду України. Утім, згідно свого Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України не наділений повноваженнями щодо призначення, перерахунку та виплати пенсії.

Відповідно до статей 10, 81 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та статті 44 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - пенсійне забезпечення, а саме призначення і оформлення документів для виплати пенсій здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 7 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління, які, в свою чергу, є самостійними юридичними особами публічного права.

За наслідками розгляду справи по суті судом було встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, а отже призначення, перерахунок та виплату пенсії позивачу здійснює саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Таким чином, відповідач - Пенсійний фонд України не призначав і не здійснював перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а відтак жодним чином не допустив порушень прав позивача.

В той же час, залучене в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке, власне, і здійснює перерахунок пенсії позивачу, враховуючи вище наведені у судовому рішенні обставини, також не порушило прав позивача.

Тому суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко