Справа № 1.380.2019.005460
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005460 пров. № 857/13402/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.

за участі секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року про закриття провадження (суддя Кухар Н.А., м. Львів, повний текст судового рішення складний 25 листопада 2019 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності,стягнення збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» в жовтні 2019 року звернувся до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, у якій просило: визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не компенсації ТОВ «Львівенергозбут» втрат (збитків) від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) за січень 2019 року, лютий 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року у розмірі 30577 757,67 грн., та втрат (збитків) від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню), які розраховуються за тарифами, диференційованими за періодами часу, за квітень червень 2019 року у розмірі 5596239,76 грн.; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ТОВ «Львівенергозбут» 38173997,43 грн., на відшкодування втрат (збитків), які завдані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року провадження у справі №1.380.2019.005460 - закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про приватноправовий характер спору, оскільки такий виник у сфері правовідносин, в яких відповідачем здійснюються публічно-владні управлінські функції, невиконання яких призвело до заподіяння шкоди позивачу. Крім цього, наголошує, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг не виконує по відношенню до ТОВ «Львівенергозбут» жодних організаційно-господарських повноважень та не здійснює управління його господарською діяльністю. Натомість, відповідач здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єкта господарювання позивача у сферах енергетики та комунальних послуг, що впринципі виключає «рівноправність», як ключову ознаку приватно-правової сфери та свідчить про наявність публічно-правових відносин в розумінні КАС України.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів спір про визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та визначення розміру збитків, що виникли від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населення), оскільки позов не містить вимог до відповідача, як до суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах. Відтак, суд зазначив, що основою даного спору є господарські відносини, на які юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

З цими висновками суду першої інстанції, не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При цьому, за змістом частини п`ятої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Львівенергозбут» заявлено вимоги про визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не компенсації ТОВ «Львівенергозбут» втрат (збитків) від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню)та визначення розміру збитків, що виникли від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населення).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг у сфері енергетики, зокрема, діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом (частина друга статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» збитки, завдані суб`єкту господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, внаслідок прийняття Регулятором неправомірного рішення, дій чи бездіяльності Регулятора, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Порядок розрахунку суми компенсації втрат ліцензіатів від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.08.2017 №1050).

Відповідно до пункту 1.2 розділу 1 вказаного Порядку №1050 компенсація втрат - відшкодування ліцензіатам збитків, що виникають від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню).

Пунктами 3.4, 3.5 розділу 3 Порядку №1050 визначено, що розрахунок суми компенсації втрат на розрахунковий місяць здійснюється постачальником універсальних послуг до 20 числа місяця, що передує розрахунковому, надають до центрального апарату НКРЕКП заяву про отримання компенсації втрат від постачання електроенергії побутовим споживачам (населенню) у розрахунковому місяці за формою, наведеною в додатку 5 до цього Порядку. До заяви додається розрахунок прогнозованої суми компенсації втрат постачальника універсальних послуг від постачання електроенергії побутовим споживачам (населенню) за формою, наведеною в додатку 6 до цього Порядку. Заява та розрахунок прогнозованої суми компенсації втрат надаються в паперовому вигляді та в електронному вигляді на адресу: .

Заява розрахунок суми компенсації втрат на розрахунковий місяць про отримання висновку щодо фактичної суми компенсації втрат від постачання електроенергії побутовим споживачам (населенню) у звітному місяці подається за формою, наведеною в додатку 7 до цього Порядку, до територіального органу НКРЕКП у відповідному регіоні до 25 числа місяця, наступного за звітним. До заяви додається розрахунок фактичної суми компенсації втрат постачальника універсальних послуг від постачання електроенергії побутовим споживачам (населенню) за формою, наведеною в додатку 8 до цього Порядку.

Територіальний орган НКРЕКП у відповідному регіоні перевіряє правильність зазначення ціни на універсальні послуги для побутових споживачів (населення) та тарифів на електричну енергію для населення, встановлених НКРЕКП для відповідної тарифної групи споживачів (населення), у звітному місяці.

У разі правильності заповнення та повноти даних територіальний орган НКРЕКП у відповідному регіоні до 05 числа місяця, що йде через один місяць після звітного, надає ПУП висновок щодо фактичної суми компенсації втрат, залишаючи собі копію. Отриманий висновок, заяву, розрахунок суми компенсації втрат ПУП подає до центрального апарату НКРЕКП до 15 числа місяця, що йде через один місяць після звітного. Якщо подана заява не відповідає формі, визначеній у додатку 3 до цього Порядку, або документи не містять інформації, що вимагається, заява на отримання компенсації втрат відхиляється з можливістю повторного її подання після належного оформлення, але не пізніше 20 числа місяця, що йде через один місяць після звітного.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог вказує, що з метою отримання компенсації втрат від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населення) в період з січня 2019 року по червень 2019 року ТОВ «Львівенергозбут» зверталось до відповідача із відповідними заявами.

ТОВ «Львівенергозбут» 10.07.2019 звернулось до НКРЕКП із листом №904-2453, в якому повідомило відповідача про некомпенсовані збитки від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) в розмірі 38173998 грн., однак відповіді на звернення отримано не було.

Надалі, 06.09.2019 позивач повторно звернувся до відповідача з листом №904-3510 з проханням здійснити затвердження та реалізацію порядку, який забезпечить відшкодування недоотриманих сум компенсації втрат (збитків) від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) ТОВ «Львівенергозбут».

У відповідь на вказане звернення позивач отримав від НКРЕКП лист від 04.10.2019 №10652/17.2.1/7-19, який не надавав конкретної відповіді на викладені ТОВ «Львівенергозбут» питання та з якого слідує, що відповідачем не вжито жодних заходів для встановлення та реалізації механізму відшкодування збитків від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню).

Відтак, позивач вважає, що НКРЕКП допущена протиправна бездіяльність, як суб`єктом владних повноважень в частині прийняття рішення, яким було б затверджено та реалізовано порядок, який забезпечить відшкодування сум компенсації втрат від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню).

При цьому, колегія суддів вважає, що прийняття рішення про компенсацію втрат від постачання електричної енергії побутовим споживачам є публічно-владною управлінською функцією відповідача, як органу, що здійснює державне регулювання та контроль у сфері енергетики, та яка нерозривно пов`язана із його ж владними повноваженнями в частині встановлення тарифів на постачання електричної енергії побутовим споживачам.

Тому, неприйняття такого рішення може трактуватись позивачем, як протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

За загальними правилами встановленими частиною першою статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, юридичною підставою такої відповідальності, зокрема, органів державної влади, є заподіяння шкоди юридичним чи фізичним особам, в тому числі, у результаті допущеної бездіяльності, тобто правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння (бездіяльність) особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Позивач посилаючись на статті 170, 1166, 1173 ЦК України вважає, що між ним та Державою в особі відповідача виникли деліктні правовідносини внаслідок бездіяльності відповідача з встановлення економічно обґрунтованого тарифу, тобто у позивача виникло право на відшкодування завданої майнової шкоди.

При цьому, позовна вимога ТОВ «Львівенергозбут» про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 38173997,43 грн., на відшкодування втрат (збитків), які завдані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, безпосередньо пов`язана із вимогою про визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не компенсації ТОВ «Львівенергозбут» втрат (збитків) від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) та визначення розміру збитків, що виникли від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населення).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 38173997,43 грн., на відшкодування втрат (збитків) можуть розглядатись в одному провадженні з вимогою про визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не компенсації ТОВ «Львівенергозбут» втрат (збитків) від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) та визначення розміру збитків, що виникли від постачання електричної енергії побутовим споживачам (населення) в силу вимог частини п`ятої статті 21 КАС України. Такі вимоги стосуються шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень та поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що предметом дослідження у цій справі є, зокрема: чи було з боку відповідача допущено протиправну бездіяльність, та як наслідок, завдана матеріальна шкода позивачу, чи є підстави для її відшкодування, у відповідності до частини п`ятої статті 21 КАС України.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для закриття проадження у суду першої інстанції були відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при закритті провадження у цій справі допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів статті 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись частиною третьою статті 243, 310, 320, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року про закриття провадження у справі №1.380.2019.005460 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 23 січня 2020 року.