Справа № 360/3003/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3003/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

представників

позивача Зеленського В.В. (ордер від 20.11.2019 серії ЗР № 51169),

відповідача Леонової З.Є. (довіреність від 19.11.2019 № Л-1788/14/12-32-00, положення),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Фермерського господарства «Ковалівське» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № ,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 01 жовтня 2018 року надійшов позов Фермерського господарства «Ковалівське» (далі - позивач, ФГ «Ковалівське») до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ГУ ДФС у Луганській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № .

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням поданої до суду 20 листопада 2019 року заяви про зміну підстав позову, зазначено, що згідно з податковим повідомленням-рішенням від 22 листопада 2017 року № , розрахунками штрафної санкції та пені до цього рішення, позивач у період з березня 2015 року по червень 2017 року не сплатив податок на доходи фізичних осіб у сумі 228937,70 грн, у зв`язку з чим позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 430639,42 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням - 228937,70 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 170802,95 грн, пеня - 30898,77 грн.

З акта перевірки слідує, що контролюючий орган, проаналізувавши в ході проведення перевірки звіти про використання коштів ФГ «Ковалівське», наданих на відрядження або під звіт, дійшов хибного висновку, що певна частина сплачених сум, а саме 1007676,15 грн, не підтверджена належними розрахунковими документами. На підставі таких висновків відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № 3. Зазначену суму ГУ ДФС у Луганській області кваліфікувало як дохід, який підлягає оподаткуванню за ставками ПДФО, у зв`язку з чим було складено податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № .

Проте, ФГ «Ковалівське» звернулося до Луганського окружного адміністративного суду за оскарженням податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № 3 в частині суми 850000,00 грн (звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт від 31.10.2016 № 1) за придбання навантажувача МАНІТУ.

За результатами розгляду справи № 1240/2172/18 рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року, позовні вимоги ФГ «Ковалівське» задоволено повністю. Судом встановлено, що ФГ «Ковалівське» придбало у ФОП ОСОБА_1 телескопічний навантажувач «МАНІТУ 634», 2003 року випуску, вартістю 850000,00 грн на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2016 року № 49, на виконання умов якого складено акт приймання-передачі від 27 жовтня 2016 року та 14 листопада 2016 року ФОП ОСОБА_1 виписано прибутковий касовий ордер щодо прийняття ФГ «Ковалівське» від ФОП ОСОБА_1 вказаного навантажувача, та вказані документи підтверджують одержання під звіт готівкових коштів, що засвідчують вартість понесених витрат в сумі 850000,00 грн, а чинним законодавством не покладений обов`язок на суб`єкта підприємницької діяльності контролювати діяльність суб`єкта господарювання, з яким укладається певний цивільно-правовий договір, та нести відповідальність за порушення, допущені ним при укладенні первинної та бухгалтерської документації. Крім того, факт відсутності права здійснення виду економічної діяльності з торгівлі транспортними засобами у ФОП ОСОБА_1 не спростовує реальності здійснення саме придбання ФГ «Ковалівське» у ФОП ОСОБА_1 телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634».

Таким чином, підстави для нарахування відповідачем ПДФО на суму 850000,00 грн, виданих під звіт ОСОБА_2 на придбання телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634», а також застосування відповідних штрафних санкцій, відсутні. Тобто, відповідачем протиправно визначено податкове зобов`язання з ПДФО на суму 186585,36 грн, нараховано штрафні санкції за його несвоєчасну сплату - 139939,02 грн, пеню за період з 01.11.2016 по 13.04.2017 - 14084,38 грн, з 14.04.2017 по 25.05.2017 - 3349,34 грн, з 26.05.2017 по 30.06.2017 - 2760,44 грн. Загалом відповідачем неправомірно нараховано та відображено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні 22 листопада 2017 року № суму податкового зобов`язання в розмірі 346718,54 грн.

Ухвалою від 03 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т. 1 арк. спр. 1-3).

Представником ГУ ДФС у Луганській області у судовому засіданні 24 жовтня 2018 року подано відзив на позов, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (т. 1 арк. спр. 38-47).

В ході перевірки даних бухгалтерського рахунку № 372 «Розрахунки з підзвітними особами», достовірності наявних підтверджуючих документів, що додаються до звітів про використання коштів, встановлено надання звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, без додавання оригіналів підтверджуючих документів, що засвідчують вартість понесених витрат, оформлених відповідно до пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, на суму 1007706,15 грн. У порушення вимог підпункту 164.2.11 пункту 164.2, абзацу «б» пункту 164.5 статті 164, підпунктів 170.9.1, 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України, якими передбачено, що до місячного сукупного оподатковуваного доходу включається сума надміру витрачених коштів та інших доходів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, ФГ «Ковалівське» не включено до складу загального місячного оподатковуваного доходу та не утримано податок на доходи фізичних осіб із сум надміру витрачених коштів, отриманих платником податку під звіт та звітованих без належно підтвердних документів, чим занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 220276,33 грн, у тому числі за 1 квартал - 786,74 грн, за 2 квартал 2015 року - 1857,14 грн, за 3 квартал 2015 року - 192,98 грн, за 1 квартал 2016 року - 10462,29 грн, за 2 квартал 2016 року - 5773,82 грн, за 3 квартал 2016 року - 6539,81 грн, за 4 квартал 2016 року - 189451,62 грн, за 1 квартал 2017 року - 564,79 грн, за 2 квартал 2017 року - 4624,28 грн.

При перевірці рахунку № 311 «Рахунки в банках» встановлено факт придбання путівок ФГ «Ковалівське» на оздоровлення та відпочинок (додаткове благо). Внаслідок порушень вимог підпункту «е» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 164.5 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 2045,79 грн, у тому числі за 2015 рік -1058,40 грн, за 2016 рік - 329,13 грн, за 2017 рік - 658,26 грн.

При перевірці господарських договорів виявлено договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0465365/08НТ, укладений між страховою компанією «Брокбізнес» та страхувальником ОСОБА_2 , предметом якого є страхування автомобіля, страховий платіж складає 34594,86 грн. Перевіркою книги основних засобів встановлено відсутність на балансі ФГ «Ковалівське» такого транспортного засобу. Згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт від 04.05.2015 керівнику ФГ «Ковалівське» ОСОБА_2 , витрачено на господарські потреби кошти в сумі 34594,86 грн. До звіту надана квитанція від 29.04.2015 № 47 на суму 34594,86 грн, згідно з якою платник ОСОБА_2 сплатив отримувачу страховій компанії «Брокбізнес» страховий платіж за договором. При виплаті коштів ОСОБА_2 за договором страхування наземного транспортного засобу ФГ «Ковалівське» не оподаткувало доходи в сумі 34594,86 грн, отриманого в травні 2015 року за ставкою 15 % (20 %). Вказана сума не включена до бази оподаткування, як додаткове благо. Внаслідок порушень вимог підпункту 164.1.1 пункту 164.1, підпунктів 164.2.6, 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, занижено податок на доходи фізичних осіб в травні 2015 року в сумі 6453,07 грн.

За наслідками розгляду заперечень представника ГУ ДФС у Луганській області про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, поданих у судовому засіданні 24 жовтня 2018 року (т. 1 арк. спр. 35-37), ухвалою від 24 жовтня 2018 року визначено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, судове засідання, призначене на 24 жовтня 2018 року о 13 год. 30 хв., вважати підготовчим судовим засіданням (т. 1 арк. спр. 118, 121).

За клопотанням представника позивача про зупинення провадження у справі (т.1 арк. спр. 125-126) ухвалою від 06 листопада 2018 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № № 1240/2739/18, 1240/2172/18 (т. 1 арк. спр. 134-135).

Ухвалою від 04 листопада 2019 року поновлено провадження у справі (т. 1 арк. спр. 156).

Представником ФГ «Ковалівське» 20 листопада 2019 року подано заяву про зміну підстав позову (т. 1 арк. спр. 164-167).

Представником ГУ ДФС у Луганській області 19 грудня 2019 року подано заперечення на заяву про зміну підстав позову (т. 1 арк. спр. 218-219).

За заявами представника ГУ ДФС у Луганській області від 26 грудня 2019 року (т. 1 арк. спр. 227) та від 10 січня 2020 року (т. 2 арк. спр. 16-18), ухвалою від 10 січня 2020 року допущено заміну ГУ ДФС у Луганській області його правонаступником - ГУ ДПС у Луганській області (т. 2 арк. спр. 32-33).

Ухвалою від 10 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 арк. спр. 34).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у заяві про зміну підстав позову. Що стосується інших встановлених перевіркою порушень, то позивач їх наявність не оспорює. Позивач не згоден тільки з порушеннями, що стосуються придбання ФГ «Ковалівське» у ФОП ОСОБА_1 телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634».

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на заяву про зміну підстав позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФГ «Ковалівське», ідентифікаційний код юридичної особи 32899129, зареєстровано як юридичну особу, основний вид діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, перебуває на обліку як платник податків з 16.04.2004 у Сватівській ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області (т. 1 арк. спр. 20-26).

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 07.09.2017 № 527 призначено проведення документальної планової невиїзної перевірки ФГ «Ковалівське» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.08.2014 по 30.06.2017, податку на додану вартість за період з 01.08.2014 по 30.06.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 02.08.2014 по 30.06.2017, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з 20.09.2017, тривалістю 20 робочих днів (т. 1 арк. спр. 48).

Копію наказу отримано ФГ «Ковалівське» 13.09.2017, що підтверджено відміткою про отримання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 1 арк. спр. 49 зв.).

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 11.10.2017 № 635 продовжено строк проведення документальної планової невиїзної перевірки ФГ «Ковалівське» на десять робочих днів з 19.10.2017 (т. 1 арк. спр. 52).

Копію наказу направлено ФГ «Ковалівське» рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджено реєстром на відправлення кореспонденції за 11.10.2017 (т. 1 арк. спр. 53), та отримано останнім 18.10.2017, що підтверджено відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 1 арк. спр. 52 зв.).

За результатами документальної планової невиїзної перевірки ФГ «Ковалівське» складено акт від 08.11.2017 № 343/12/32/14/13 (т. 1 арк. спр. 57-80).

Згідно з висновком акта від 08.11.2017 № 343/12/32/14/13 (т. 1 арк. спр. 78-79) перевіркою встановлено порушення ФГ «Ковалівське», зокрема:

- підпункту 164.2.11 пункту 164.2, абзацу «б» пункту 164.5 статті 164, підпунктів 170.9.1, 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України в частині заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 220409,55 грн, у тому числі за 1 квартал - 786,74 грн, за 2 квартал 2015 року - 2013,23 грн, за 3 квартал 2015 року - 192,98 грн, за 1 квартал 2016 року - 10462,29 грн, за 2 квартал 2016 року - 5773,82 грн, за 3 квартал 2016 року - 6539,81 грн, за 4 квартал 2016 року - 189451,62 грн, за 1 квартал 2017 року - 564,79 грн, за 2 квартал 2017 року - 4624,28 грн (пункт 10 акта);

- підпункту «е» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 164.5 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України в частині заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 2045,79 грн, у тому числі за 2015 рік - 1058,40 грн, за 2016 рік - 329,13 грн, за 2017 рік - 658,26 грн (пункт 11 акта);

- підпункту 164.1.1 пункту 164.1, підпунктів 164.2.6, 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України в частині заниження податку з доходів фізичних осіб в травні 2015 року в сумі 6453,07 грн (пункт 12 акта).

На підставі акта перевірки за встановлені порушення ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № , яким ФГ «Ковалівське» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на 430639,42 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням на 228937,70 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 170802,95 грн, пені на 30898,77 грн (арк. спр. 15).

З заяв по суті спору судом встановлено, що позивач висловлює свою незгоду з цим податковим повідомленням-рішенням виключно з тих підстав, що ГУ ДФС у Луганській області, на думку позивача, безпідставно нараховано податок на доходи фізичних осіб, штрафну санкцію та пеню на суму 850000,00 грн, яка виплачена позивачем на користь ФОП ОСОБА_1 у жовтні 2016 року за договором купівлі-продажу навантажувача «МАНІТУ 634». Наявність інших порушень, за які позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, позивачем не оспорюється.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є обставини щодо визначення ГУ ДФС у Луганській області суми податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, штрафної санкції, пені на суму господарської операції, вчиненої між ФГ «Ковалівське» та ФОП ОСОБА_1 з придбання навантажувача «МАНІТУ 634» за 850000,00 грн у жовтні 2016 року.

Так, як слідує з підпункту 3.1.10 «Податок з доходів фізичних осіб» акта від 08.11.2017 № 343/12/32/14/13 при перевірці бухгалтерського рахунку № 372 «Розрахунки з підзвітними особами» встановлено надання звітів підзвітними особами без надання належно оформлених підтверджуючих документів, що засвідчують вартість понесених витрат. В ході перевірки встановлені факти надання звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт без подання документів, що засвідчують вартість понесених витрат, а саме товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, інші. Перевіркою встановлено, що загальна сума, що не засвідчує вартість понесених витрат становить 1007676,15 грн.

Зокрема, за звітом про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт від 31.10.2016 № 1 керівника ФГ «Ковалівське» ОСОБА_2, наданого до бухгалтерії, витрачено на господарські потреби кошти в сумі 858354,00 грн. До авансового звіту додані документи на підтвердження витрат, що не є розрахунковими. До звіту надані: накладна від 27.09.2016 б/н на суму 2145,00 грн (ФОП ОСОБА_4 ), накладна від 15.09.2016 б/н на суму 1495,00 грн (ФОП ОСОБА_4 ), накладна від 03.10.2016 б/н на суму 1570,00 грн (ФОП ОСОБА_4 ), накладна від 10.09.2016 б/н на суму 200,00 грн (ФОП ОСОБА_5 ), накладна від 08.10.2016 б/н на суму 291,00 грн (ФОП ОСОБА_6 ), накладна від 29.10.2016 б/н на суму 40,00 грн (ФОП ОСОБА_6 ), накладна від 05.10.2016 б/н на суму 148,00 грн (ФОП ОСОБА_7 ), акт списання коштів з каси підприємства в зв`язку з придбанням навантажувача «МАНІТУ», б/у, у громадянина за 850000,00 грн, що не засвідчують понесені витрати.

З розрахунків штрафної санкції (т. 1 арк. спр. 16) та пені (т. 1 арк. спр. 17-19) до податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № слідує, що на 858354,00 грн (суму за звітом від 31.10.2016 № 1) контролюючим органом донарахований податок на доходи фізичних осіб у сумі 187799,16 грн, на суму якого застосована штрафна санкція у розмірі 75 % у сумі 140849,37 грн, нарахована пеня у сумі 20325,53 грн, у тому числі: за період з 01.11.2016 по 13.04.2017 у сумі 14176,01 грн, за період з 14.04.2017 по 25.05.2017 у сумі 3371,12 грн, за період з 26.05.2017 по 30.06.2017 у сумі 2778,40 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (тут і надалі положення наведені у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.2.11 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 164.5 статті 164 Податкового кодексу України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою:

К = 100 : (100 - Сп),

де К - коефіцієнт;

Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

У такому самому порядку визначаються об`єкт оподаткування і база оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з абзацами першим, третім підпункту «б» підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму, а саме: під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала, - у сумі, що перевищує суму фактичних витрат платника податку на виконання таких дій.

Сума податку, нарахована на суму такого перевищення, утримується особою, що видала такі кошти, за рахунок будь-якого оподатковуваного доходу (після його оподаткування) платника податку за відповідний місяць, а у разі недостатності суми доходу - за рахунок оподатковуваних доходів наступних звітних місяців до повної сплати суми такого податку.

Відповідно до підпункту 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку:

а) завершує таке відрядження;

б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт.

За наявності надміру витрачених коштів їх сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання зазначеного звіту.

З вищевикладених положень Податкового кодексу України слідує, що сума коштів, отримана особою під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи (податкового агенту), що їх видала, не підтверджена відповідними розрахунковими документами, включається до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб такої особи.

У свою чергу, Податковим кодексом України передбачена відповідальність податкового агенту за ненарахування, неутримання, несплату податку на доходи фізичних осіб у вигляді накладення штрафу та нарахування пені.

Так, пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України визначено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується (пункт 129.2 статті 129 Податкового кодексу України).

Як слідує з акта перевірки, контролюючим органом встановлено надання ФГ «Ковалівське» підзвітною особою (керівником ОСОБА_2.) звіту від 31.10.2016 № 1 про використання коштів, наданих під звіт, в сумі 858354,00 грн без надання документів, що засвідчують вартість понесених цією особою витрат, зокрема на придбання навантажувача «МАНІТУ 634» за 850000,00 грн.

До звіту наданий тільки акт списання коштів з каси підприємства, що, на думку відповідача, не засвідчує понесені підзвітною особою витрати.

Відповідно, на думку відповідача, кошти у сумі 850000,00 грн мали бути включені до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу ОСОБА_2 , з яких ФГ «Ковалівське», як податковий агент, зобов`язано нарахувати, утримати та сплатити податок на доходи фізичних осіб, чого позивачем не зроблено.

Однак, позивач не погоджується з такими висновками контролюючого органу та вважає їх безпідставними, що, на думку представника позивача, у повній мірі підтверджено рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року, у справі № 1240/2172/18 за позовом ФГ «Ковалівське» до ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № 3 (арк. спр. 141-146, 147-151).

Так, з мотивувальної частини судового рішення у справі № 1240/2172/18 слідує, що судом встановлені такі обставини.

У висновках акта перевірки від 08.11.2017 № 343/12/32/14/13 контролюючим органом зазначені порушення ФГ «Ковалівське», зокрема: пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, в частині звітування за одержані підзвіт готівкові кошти без подання документів, що засвідчують вартість понесених витрат в сумі 1007676,15 грн.

В ході проведення перевірки ФГ «Ковалівське» на підтвердження факту придбання телескопічний навантажувача «МАНІТУ 634» податковому органу надано акт ФГ «Ковалівське» від 27.10.2016 придбання у приватної особи телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634», б/у, вартістю 850000,00 грн та свідоцтво про реєстрацію великовантажного транспортного засобу № НОМЕР_2 серія НОМЕР_1 , власник ФГ «Ковалівське» (навантажувач телескопічний «МАНІТУ 634»). Платіжних документів (товарного або касового чека, квитанції до приходного ордеру, іншого письмового документа), які б підтверджували факт придбання ФГ «Ковалівське» вказаного вище телескопічного навантажувача, до перевірки не надано, у зв`язку з чим ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № 3, яким до ФГ «Ковалівське» за порушення пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, застосовано суми штрафних санкцій у розмірі 1007676,15 грн.

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення від 22.11.2017 № 3, фінансові санкції застосовано відповідно до абзацу 6 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм по регулюванню обігу готівки» у вигляді штрафу за проведення готівкових розрахунків без надання одержувачем готівкових коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до приходного ордеру, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів - в розмірі сплачених коштів в сумі 1007676,15 грн.

Однак, судом на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2016 № 49, укладеного між ФГ «Ковалівське» в особі голови ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1.; звіту про використання коштів, виданих на відрядження або звіт від 31.10.2016 № 1; квитанції до прибуткового касового ордеру від 14.11.2016; довідки про знаходження телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634», 2003 року випуску, на балансі ФГ «Ковалівське»; довідки про включення телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634», 2003 року випуску, до списку основних засобів ФГ «Ковалівське»; розшифровки основних засобів по ФГ «Ковалівське» на 01.01.2019; інвентарної картки обліку основних засобів (типова форма 03-6) встановлено факт придбання вказаного транспортного засобу ФГ «Ковалівське» у ФОП ОСОБА_1 за 850000,00 грн.

При цьому, суд зазначив, що недоліки, допущені ФГ «Ковалівське» при оформленні первинної та бухгалтерської документації щодо придбання вказаного вище транспортного засобу у ФОП ОСОБА_1 , не можуть свідчити про нереальність здійснення даної господарської операції. Тобто, недоліки при складанні первинної та бухгалтерської операції не спростовують факту реальності здійснення позивачем зазначеної вище господарської операції. Також суд зауважив, що чинним законодавством України не покладено обов`язку на суб`єкта підприємницької діяльності контролювати діяльність суб`єкта господарювання, з яким укладається певний цивільно-правовий договір, та нести відповідальність за порушення, допущені ним при укладенні первинної та бухгалтерської документації.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ФГ «Ковалівське» придбало у ФОП ОСОБА_1 телескопічний навантажувач «МАНІТУ 634», 2003 року випуску, вартістю 850000,00 грн, та вказані документи підтверджують факт одержання під звіт готівкових коштів, що засвідчують вартість понесених витрат в сумі 850000,00 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Представник відповідача, заперечуючи проти врахування обставин, встановлених рішенням суду у справі № 1240/2172/18, послався на те, що 05 грудня 2019 року ГУ ДПС у Луганській області отримано лист Головного управління Держпраці у Луганській області від 02.12.2019 № 01-15/3806, яким надіслано копію договору купівлі-продажу від 14.11.2016 № 49, згідно з яким ФГ «Ковалівське» придбало у ОСОБА_1 телескопічний навантажувач «МАНІТУ 634», 2003 року випуску, заводський № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_4, вартістю 19300,00 грн, а також накладну від 14.11.2016 № 9, виписану ФОП ОСОБА_1 на вказаний транспортний засіб у сумі 19300,00 грн. представник відповідача також зауважив, що вказана обставина не була і не могла бути відома ГУ ДФС у Луганській області на момент розгляду справи № 1240/2172/18, але має юридичне значення для взаємовідносин сторін (т. 1 арк. спр. 207-211).

Однак, суд відхиляє такі твердження відповідача разом з доказами, якими представник обґрунтовує існування цих обставин, з огляду на таке.

По перше, згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, зважаючи, що вищевказані докази, на які посилається представник відповідача, ГУ ДФС у Луганській області при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не враховувалися через їх відсутність у податкового органу, а також, що суду не доведено, що контролюючим органом вжито всіх можливих заходів для отримання цих доказів, суд, керуючись положеннями частини другої статті 77 КАС України, такі докази відхиляє.

По друге, як зазначав представник відповідача, ГУ ДФС у Луганській області 19 грудня 2019 року звернулося до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 1240/2172/18 (т. 1 арк. спр. 228-229). При цьому, доказів відкриття провадження у справі за цією заявою суду не надано.

На час розгляду та вирішення даної адміністративної справи, рішення суду у справі № 1240/2172/18 набрало законної сили та є чинним, тому у суду при розгляді та вирішенні даної справи відсутні законні підстави для неврахування обставин, встановлених цим рішенням.

У свою чергу, піддати сумніву встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, яке набрало законної сили, обставини можливо тільки у визначений процесуальним законодавством спосіб.

Таким чином, оскільки факт придбання ФГ «Ковалівське» у ФОП ОСОБА_1 телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634» у жовтні 2016 року за 850000,00 грн встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, в адміністративній справі № 1240/2172/18, суд вважає таку обставину звільненою від доказування у даній справі.

У свою чергу, встановлені судовим рішенням у справі № 1240/2172/18 обставини підтверджують, що кошти, одержані ОСОБА_2 від ФГ «Ковалівське» у сумі 850000,00 грн для придбання телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634», про витрачання яких поданий звіт від 31.10.2016 № 1, повністю витрачені ОСОБА_2 на виконання окремої цивільно-правової дії від імені та за рахунок ФГ «Ковалівське» (придбання від імені ФГ «Ковалівське» телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634»), що унеможливлює включення цієї суми до загального оподатковуваного доходу ОСОБА_2 , тобто до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, з якої позивач як податковий агент зобов`язаний був нарахувати, утримати та сплатити відповідний податок.

Безпідставність віднесення податковим органом суми 850000,00 грн, що витрачена ОСОБА_2 на придбання телескопічного навантажувача «МАНІТУ 634», до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, відповідно, обумовлює й безпідставність збільшення контролюючим органом грошового зобов`язання ФГ «Ковалівське» з податку на доходи фізичних осіб на суму 346718,54 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням на 186585,36 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 170802,95 грн, пені на 20194,16 грн за податковим повідомленням-рішенням від 22 листопада 2017 року № .

Суд підтверджує правильність розрахунку, наведеного представником позивача у заяві про зміну підстав позову, безпідставно нарахованого оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ФГ «Ковалівське» грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 346718,54 грн. Також правильність цього розрахунку підтверджена й відповідачем, про що зазначено у службовій записці від 06 грудня 2019 року № 525/12-32-33-05-08 (т. 2 арк. спр. 40).

Таким чином, суд дійшов висновку, що в цій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає критеріям правомірності, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню в цій частині.

Позивачем не наведено обставин, які б свідчили про протиправність податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № в іншій частині, тому у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування цього рішення повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Частинами першою та третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем платіжним дорученням від 28.09.2018 № 396 сплачено судовий збір у сумі 6459,60 грн за подання до суду даного адміністративного позову з майновою вимогою на суму 430639,42 грн (т. 1 арк. спр. 4).

Відповідно, задоволення позовних вимог на суму 346718,54 грн обумовлює стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 5200,62 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача інших судових витрат, про які зазначено у розрахунку судових витрат ФГ «Ковалівське», а саме: на професійну правничу допомогу за договором з адвокатом Зеленським В.В. у загальному розмірі 5600,00 грн (у тому числі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань - 2000,00 грн, складання заяв, скарг, процесуальних документів правового характеру - 1500,00 грн, представництво інтересів юридичної особи у суді під час здійснення адміністративного судочинства - 2100,00 грн); витрати представника сторони, пов`язані із прибуттям до суду - 6000,00 грн (т. 1 арк. спр. 141-142), - у її задоволенні слід відмовити через безпідставність, оскільки позивачем до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження понесення ним зазначених витрат та не повідомлено суду про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства «Ковалівське» (місцезнаходження: 92600, Луганська область, Сватівський район, місто Сватове, вулиця Весела, будинок 28, код за ) до Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72, код за ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2017 року № задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 22 листопада 2017 року № в частині збільшення Фермерському господарству «Ковалівське» суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 346718,54 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням на 186585,36 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 170802,95 грн, пені на 20194,16 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Фермерського господарства «Ковалівське» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5200,62 грн (п`ять тисяч двісті гривень 62 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 24 січня 2020 року.

Суддя К.О. Пляшкова