Справа № 240/9592/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 240/9592/19

23 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Укрпалетсистем" до офісу великих платників податків ДФС України, Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Закарпатській області, Головного управління ДФС у Львівській області, Головного управління ДФС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління ДФС у Житомирській області, Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Вінницькій області, Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування податкових вимог,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року задоволено заяву ПП "Укрпалетсистем" про забезпечення позову.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління ДПС у Київській області оскаржило вказане рішення в апеляційному порядку.

Разом з апеляційною скаргою Головне управління ДПС у Київській області подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт зазначає, що оскаржувану ухвало отримано засобами поштового зв`язку лише 03.10.2019 року. Також зазначив про те, що Головне управління ДПС у Київській області, в якості правонаступника ГУ ДФС у Київській області в рамках 15-денного строку з дня отримання повного тексту оскаржуваного рішення звертається з апеляційною скаргою.

Розглянувши матеріали справи та доводи вказаного клопотання відповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі змісту апеляційної скарги та наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення апелянт 03 жовтня 2019 року отримав копію ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року апелянт подав 24 грудня 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України від 26 квітня 2007 року та рішення у справі Трух проти України від 14 жовтня 2003 року).

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі Рисовський проти України (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про те, що ГУ ДФС у Київській області подавало апеляційну скаргу на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року, однак ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року вказану апеляційну скаргу повернуто ГУ ДФС у Київській області у зв`язку із несплатою судового збору.

При цьому, вказані обставини колегія суддів не розцінює як такі, що свідчать про наявність поважних причин пропуску ГУ ДПС у Київській області строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року, виходячи з наступного.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 Інші поточні платежі, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Верховний Суд в ухвалах від 13.05.2019 по справах №804/15952/15 та №810/1776/17, зазначив, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку оскарження.

Таким чином, у ситуації з державними органами, поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів, тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №804/2979/17 від 15 травня 2018 року, №822/276/17 від 07 червня 2018 року.

Враховуючи вказані обставини, а також відсутність обгрунтувань у поданому апелянтом клопотанні причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та відсутності підтверджуючих письмових доказів, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

визнати неповажними причини пропуску Головного управління ДПС у Київській області строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.