Справа № 140/3336/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3336/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Спека» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Спека» (далі - ПП «Спека», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 20.06.2018 по 11.07.2018 відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Спека» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, за результатами якої складено акт від 18.07.2018 № 11430/14-01/20134464, на який були подані заперечення. За результатами розгляду заперечень, ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Спека» за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 та складено акт № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018.

На підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на 319073,25 грн. (з яких 254165,00 грн. - за податковим зобов`язанням, 64908,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач не погодився із вказаним податковим повідомленням-рішенням та розпочав процедуру адміністративного, а потім судового оскарження.

Так, податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № отримано 10.10.2018, протягом 10 календарних днів (17.10.2018) до ДФС України була подана скарга. 15.01.2019 позивач отримав рішення за результатами розгляду скарги та 23.01.2019 оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до Волинського окружного адміністративного суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі № 140/147/19 за позовом ПП «Спека» до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ ПП «Спека» у розмірі 46928,68 грн., в тому числі за основним платежем - 37542,94 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 9385,74 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19 апеляційні скарги ГУ ДФС у Волинській області та ПП «Спека» задоволено частково, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 щодо відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 23855,20 гривень (з них податкове зобов`язання - 19084,16 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4771,04 грн.) та розподілу судових витрат, скасовано та прийнято постанову, якою позов в цій частині задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 23855,20 грн. (з них податкове зобов`язання - 19084,16 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4771,04 грн.), в решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили 17.07.2019 з моменту проголошення постанови, що вважається датою узгодження грошового зобов`язання.

25.07.2019 позивач самостійно сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання в розмірі 248289,37 грн., з дотриманням строку, передбаченого пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

16.08.2019 ГУ ДФС у Волинській області, на підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19, винесло податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 235080,84 грн. та нараховані штрафні санкції на 60137,21 грн.

В подальшому, 24.09.2019 Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області), на підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19, знову винесло податкове повідомлення-рішення № на загальну суму 248289,37 грн.

Листом від 26.09.2019 № 2620/10/03-20-05-01-12 ГУ ДПС у Волинській області підтвердило, що ПП «Спека» 25.07.2019 самостійно сплатило узгоджене грошове зобов`язання в сумі 248289,37 грн.

Листом від 22.10.2019 відповідач надіслав позивачу розрахунок пені на загальну суму 78506,00 грн., яка нарахована відповідно до статті 129 ПК України. Згідно із вказаним розрахунком, датами початку нарахування пені щодо сум заниження податкового зобов`язання є граничні строки сплати за податкові періоди, за які виявлено заниження.

Позивач не погоджується із такими діями відповідача щодо нарахування пені та вказує, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення підпункту 129.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України (у редакції з 01.01.2017), з аналізу якої вбачається, що нарахування пені розпочинається із першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням, вказаною нормою не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання. При нарахуванні пені відповідач неправильно визначив граничні строки сплати податкових зобов`язань, застосувавши положення пункту 57.1 статті 57 ПК України. Оскільки позивач сплатив в повному обсязі грошове зобов`язання у строк, визначений пунктом 57.3 статті 57 ПК України, з часу його узгодження після набрання законної сили постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19, тому відповідач протиправно нарахував позивачу пеню.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ДФС у Волинській області в частині нарахування пені в сумі 78506,00 грн. шляхом внесення відповідного запису до інтегрованої картки платника за ПДВ та зобов`язати відповідача здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника з ПДВ пені в сумі 78506,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 03.12.2019 № 1370/03-20-08-02-07 (а. с. 50-52) представник відповідача Михалік М.В. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій, при цьому, нарахування пені за період заниження грошового зобов`язання у сумі 78506,00 грн. проведено на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1, пункту 129.2 статті 129 ПК України.

Крім того, у поданих до суду відповіді на відзив від 09.12.2019 (а. с. 73-75) та запереченнях на відповідь на відзив від 11.12.2019 № 1526/03-20-08-02-07 (а. с. 77-78) сторони підтвердили власну правову позицію, викладену у позовній заяві та відзиві, не погодившись із доводами протилежної сторони.

Ухвалою суду від 05.12.2019 відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи в судовому засіданні (а. с. 70).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у даній справі замінено відповідача ГУ ДФС у Волинській області (ідентифікаційний код 39400859) на правонаступника ГУ ДПС у Волинській області (ідентифікаційний код 43143484) (а. с. 71).

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що в період з 20.06.2018 по 11.07.2018 контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Спека» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, за результатами якої складено акт від 18.07.2018 № 11430/14-01/20134464, на який були подані заперечення. За результатами розгляду заперечень, ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Спека» за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 та складено акт № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018. Відповідно до висновків акту перевірки встановлено заниження ПП «Спека» ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 259633,00 грн. Вказані фактичні обставини встановлені у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 та постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19 за позовом ПП «Спека» до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а. с. 12-25).

На підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018, ГУ ДФС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 319073,25 грн. (з яких: 254165,00 грн. - за податковим зобов`язанням, 64908,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а. с. 9).

17.10.2019 ПП «Спека» подало до ДФС України скаргу на податкові повідомлення-рішення, у т. ч. на податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № , про що повідомило ГУ ДФС у Волинській області (а. с. 33-34), а після отримання рішення ДФС України від 14.12.2018 № 40474/6/99-99-11-04-01-25 ПП «Спека» 23.01.2019 звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у т. ч. податкового повідомлення-рішення від 13.09.2018 № (а. с. 35-36).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі № 140/147/19 за позовом ПП «Спека» до ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ ПП «Спека» у розмірі 46928,68 грн., в тому числі за основним платежем - 37542,94 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 9385,74 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 12-18).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19 апеляційні скарги ГУ ДФС у Волинській області та ПП «Спека» задоволено частково, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 щодо відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 23855,20 гривень (з них податкове зобов`язання - 19084,16 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4771,04 грн.) та розподілу судових витрат, скасовано та прийнято постанову, якою позов в цій частині задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 23855,20 грн. (з них податкове зобов`язання - 19084,16 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4771,04 грн.), в решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 залишено без змін (а. с. 19-25).

ПП «Спека», відповідно до платіжного доручення від 25.07.2019 № 2741, сплатило суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 248289,37 грн., у графі «призначення платежу» платіжного доручення вказано про сплату грошових зобов`язань по акту перевірки від 03.09.2018 № 13538/14-01/201344464 (а. с. 8).

16.08.2019 ГУ ДФС у Волинській області, на підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19, винесло податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 295218,05 грн. (з них: 235080,84 грн. - за податковими зобов`язаннями, 60137,21 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а. с. 10).

В подальшому, 24.09.2019 ГУ ДПС у Волинській області, на підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018 та рішення суду у справі № 140/147/19, сформувало податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 248289,37 грн. (з них: 197537,90 грн. - за податковими зобов`язаннями, 50751,47 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а. с. 11).

Листом від 26.09.2019 № 2620/10/03-20-05-01-12 ГУ ДПС у Волинській області повідомило ПП «Спека» про те, що податкове повідомлення-рішення від 16.08.2019 № було виімпортовано з інтегральної картки платника податків та надіслано податкове повідомлення-рішення від 24.09.2019 № на загальну суму 248289,37 грн., при цьому суми донарахування сплачені платником самостійно 25.07.2019. Крім того, платника повідомлено, що на суму донарахованих податкових зобов`язань було нараховано пеню в сумі 78506,00 грн. (а. с. 27).

Листом від 22.10.2019 № 5464/10/03-20-05-01-11 ГУ ДПС у Волинській області надіслало ПП «Спека» розрахунок пені із роз`ясненням правових підстав її нарахування (а. с. 28-31).

Станом на 30.11.2019 в інтегрованій картці платника податків ПП «Спека» з ПДВ відображена пеня в сумі 78506,00 грн. (а. с. 57).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Підпунктами 129.1.1 - 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) визначено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (підпункт 129.1.1); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (підпункт 129.1.2); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (підпункт 129.1.3).

Згідно із абзацом першим пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Статтею 57 ПК України визначені строки сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно із підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За правилами пунктів 56.1 - 56.3, 56.5, 56.10 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення. Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018, ГУ ДФС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 319073,25 грн. (з яких: 254165,00 грн. - за податковим зобов`язанням, 64908,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а. с. 9). При цьому, вказане податкове повідомлення-рішення у встановленому порядку та з дотриманням строків було оскаржене позивачем до ДФС України, а потім у судовому порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19 апеляційні скарги ГУ ДФС у Волинській області та ПП «Спека» задоволено частково, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 щодо відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 23855,20 гривень (з них податкове зобов`язання - 19084,16 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4771,04 грн.) та розподілу судових витрат, скасовано та прийнято постанову, якою позов в цій частині задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 23855,20 грн. (з них податкове зобов`язання - 19084,16 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4771,04 грн.), в решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 залишено без змін (а. с. 19-25).

Згідно із частиною першою статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, до 17.07.2019 (день набрання законної сили постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19) грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 13.09.2018 № , в розумінні пункту 56.18 статті 56 ПК України вважалося неузгодженим.

При цьому, строк сплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 13.09.2018 № , та яке частково було скасовано постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19, в силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України становив 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

24.09.2019 ГУ ДПС у Волинській області, на підставі акту перевірки № 13538/14-01/201344464 від 03.09.2018 та рішення суду у справі № 140/147/19, сформувало податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 248289,37 грн. (з них: 197537,90 грн. - за податковими зобов`язаннями, 50751,47 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а. с. 11).

Разом з тим, 25.07.2019 (у межах 10-денного строку, визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України) ПП «Спека» відповідно до платіжного доручення № 2741 сплатило узгоджену суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 248289,37 грн. (а. с. 8).

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 (справа № 820/6468/17), відповідно до яких нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При вирішенні спірних правовідносин застосуванню підлягає саме положення підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції з 01.01.2017, з аналізу якого вбачається, що нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням - рішенням, включаючи період адміністративного та/або судового оскарження, отже необхідно правильно встановити дату початку нарахування пені з огляду на приписи статті 57 ПК України, у якій встановлено строки сплати податкових зобов`язань. Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 у редакції з 01.01.2017 не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання.

Крім того, суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 (справа № 820/3878/17), відповідно до яких тлумачення змісту норм ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що в даному випадку нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України.

Отже, після прийняття постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19 нарахування пені за несплату грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 13.09.2018 № , на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України могло розпочатись з наступного робочого дня у випадку несплати такого зобов`язання протягом десяти календарних днів, в строк до 27.07.2019.

Разом з тим, суд наголошує, що 25.07.2019, тобто у межах 10-денного строку, визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України, ПП «Спека» відповідно до платіжного доручення № 2741 сплатило узгоджену суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 248289,37 грн., відтак, у зв`язку із сплатою грошового зобов`язання правові підстави для нарахування позивачу пені в сумі 78605,00 грн. відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно із розрахунком пені в сумі 78506,00 грн. контролюючий орган нарахував пеню на суму заниження податкового зобов`язання в загальному розмірі 197537,90 грн. за такі звітні періоди: травень 2016 року (сума заниження становить 42463,90 грн.), липень 2016 року (сума заниження становить 16897,00 грн.), листопад 2017 року (сума заниження становить 111680,00 грн.), січень 2018 року (сума заниження становить 18074,00 грн., лютий 2018 року (сума заниження становить 8423,00 грн.) (а. с. 60-61). При цьому, таке нарахування було проведено після прийняття постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19, що підтверджується даними інтегрованої картки (а. с. 54-59) та листом ГУ ДФС у Волинській області від 20.03.2019 № 9011/10/03-20-17-02-14, відповідно до якого станом на 18.03.2019 податковий борг по ПП «Спека» відсутній (а. с. 26).

Проте, таке нарахування пені проведено контролюючим органом з порушенням вимог підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, оскільки сума грошового зобов`язання була визначена за результатами податкової перевірки, сплата такого зобов`язання повинна здійснюватися у строки, визначені саме пунктом 57.3 статті 57 ПК України, а не пунктом 57.1 статті 57 ПК України, вказаний строк сплати платник не порушив, а на період адміністративного та судового оскарження податкового повідомлення-рішення таке грошове зобов`язання вважалося неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, а тому правові підстави для нарахування пені за період до дня набрання судовим рішенням законної сили (тобто, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 140/147/19) були відсутні.

Суд також відхиляє доводи представника відповідача про те, що у спірному випадку мало місце нарахування пені згідно із пунктом 129.2 статті 129 ПК України (частина грошового зобов`язання скасована, і як наслідок пеня також у такій частині скасована, а решта залишена в силі), з огляду на таке.

Пунктом 129.2 статті 129 ПК України передбачено, що у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Аналіз пункту 129.2 статті 129 ПК України у системному зв`язку із пунктами 129.1, 129.4 статті 129 ПК України дає підстави дійти висновку про те, що у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження, пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується у тому випадку, коли платник порушив строки сплати грошового зобов`язання та розпочалося нарахування пені.

Відтак, приписи пункту 129.2 статті 129 ПК України на спірні правовідносини у даній справі не поширюються, позаяк позивач не порушив строки сплати грошового зобов`язання, визначені пунктом 57.3 статті 57 ПК України, тому нарахування пені не могло розпочатися.

Суд також не бере до уваги покликання представника відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 825/1558/17, оскільки у ній викладені висновки щодо застосування норм права в частині нарахування пені на підставі приписів статті 129 ПК України у редакції до 01.01.2017.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що нарахування пені в сумі 78506,00 грн. проведено відповідачем з порушенням вказаних норм ПК України, тому з наведених правових підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн., сплаченого платіжним дорученням від 13.11.2019 № 2932 (а. с. 2), який згідно із випискою зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 47).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Волинській області в частині нарахування Приватному підприємству «Спека» пені в сумі 78506 гривень 00 копійок шляхом внесення відповідного запису до інтегрованої картки платника за податком на додану вартість.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 43143484) здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки платника Приватного підприємства «Спека» (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Вахтангова, 16, ідентифікаційний код 20134464) з податку на додану вартість пені в сумі 78506 гривень 00 копійок.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 43143484) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Спека» (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Вахтангова, 16, ідентифікаційний код 20134464) судові витрати в розмірі 1921 гривня 00 копійок (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх