Справа № 295/18167/19
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок Сергія Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача, які допущені ним під час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ДП18 №528556. В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 02.12.2019 року, керуючи автомобілем МАЗ-54323, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Житомирі, проїхав регульовані пішохідний перехід по вул. Покровській, 98, на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України. Складання постанови та притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає необґрунтованим та незаконним, оскільки відповідачем не було повідомлено причину зупинки. На вимогу поліцейського позивач пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Сфотографувавши документи, поліцейський пішов до патрульного автомобіля, після чого запропонував позивачу ознайомитися з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідач виніс оскаржувану постанову без оголошення посадової особи, яка розглядає справу та без підготовки до розгляду справи, не були вирішені клопотання, в тому числі про залучення адвоката, не було досліджено докази та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляду справи та свідок, який перебував в автомобілі позивача. У постанові не зазначено докази, на підставі яких інспектором зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки на зазначеній у постанові ділянці вул. Покровської, 98, відсутній регульований пішохідний перехід та світлофор.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.12.2019 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому на підставі ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок С.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 528556, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МАЗ-54323, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Житомирі по вул. Покровській, 98, проїхав регульований пішохідний переїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чи порушив п.п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Вимогами ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушенняУкраїни ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частина друга ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач відзив до суду не подав та не скористався своїм правом надати до суду докази, на яких ґрунтуються висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та доказів вини позивача у вчиненні вказаного правопорушення.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, суд приходить до висновку, що постанова, яка є предметом оскарження, підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, частина третя ст. 286 КАС України визначає обсяг повноважень місцевого загального суду, як адміністративного за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та не передбачає можливості визнання судом дій відповідача протиправними, а тому позовна заява у цій частині до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок Сергія Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову від 02.12.2019 року серії ДП18 №528556 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок Сергія Івановича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

Відповідач: Інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок Сергій Іванович, місце знаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя Л.М. Чішман