Справа № 480/2762/19
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 р. Справа № 480/2762/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Зеленського В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сирова Сергія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, Суми, повний текст складено 01.10.19 року по справі № 480/2762/19

за позовом ОСОБА_2 Сергія ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

23.07.2019 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправною відмови у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України по досягненню 16-річного віку, та зобов`язання оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки після досягненням ним 16-річного віку.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Сиров Сергій Васильович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати повністю рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.19 по справі № 480/2762/19 та прийняти нову постанову суду та задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Згідно закону про Єдиний державний демографічний реєстр стаття 21 кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Ця норма, безпосередньо зобов`язує громадян отримувати паспорт с 14 років, однак паспорт книжечка це всього лише форма видачі паспорта і Постанова ВРУ від 26.06.1992 № 2503-ХІІ встановлює в першу чергу форму видачі паспорта, хоча і містить дані про вік.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційне оскарження, відповідач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вивчивши усі матеріали справи, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 12.04.2019 року ОСОБА_4 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_1 , 2004 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, звернулися до Сумського міського відділу управління Державної міграційної служби України в Сумській області із заявою, в якій просили оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки, після досягнення ОСОБА_1 16-річного віку.

23.04.2019 року за результатом розгляду поданої заяви управління Державної міграційної служби України в Сумській області надало відповідь неповнолітньому ОСОБА_1 , якою повідомило про відсутність законних підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503 "Про затвердження положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон", мотивуючи тим, що затверджено новий зразок паспорта громадянина України у формі картки, а видача паспортів зразка 1994 року згідно з вимогами чинного законодавства припинена.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про визнання протиправною відмови у видачі ОСОБА_5 після досягнення 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов`язання оформити та видати ОСОБА_1 після досягнення ОСОБА_1 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки, є передчасними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає таке.

Відповідно до вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно з пунктами 2 та 3 якого, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає : заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

З 06.12.2012 набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 5492-VI) яким визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Частиною 1 статті 4 Закону №5492-VI встановлено, що Єдиний державний демографічний реєстр це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» від 14.07.2016 № 1474-VIII, який набрав чинності з 1 жовтня 2016 року, (далі - Закон № 1474-VIII) статтю 13 Закону № 5492-VI доповнено частиною 3 наступного змісту: «Паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій. Посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідчення водія не містять безконтактного електронного носія».

Також Законом № 1474-VIII частину 2 статті 21 Закону № 5492-VI викладено в такій редакції: «Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.»

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок № 302) паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктами 14 та 32 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 302 керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які здійснюють функції з прийняття документів, оформлення заяв-анкет та видачі паспорта, і працівників, які здійснюють функції з оформлення паспорта (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 07.11.2018 (справа №820/3327/16).

Крім того, 11.12.2019 року Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області було подано відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач зазначає, що позивачем було подано заяву щодо оформлення паспорта громадянина України, складено у довільній формі, без визначеного чинним законодавством обов`язкового пакету документів.

Тому подана позивачем заява від 12.04.2019 року не може вважатися заявою про видачу паспорта, оскільки для оформлення такого документа необхідно подати заяву встановленого зразка та інші документи визначені чинним на момент звернення законодавством.

Аналізуючи зміст заяви позивача від 12.04.2019 року, яка подана та зареєстрована Сумським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, то така заява за формою і змістом не відповідає вимогам до заяви-анкети, яка є підставою для вчинення територіальними органами і підрозділами ДМС відповідних дій/прийняття рішень щодо оформлення паспорта громадянина України встановленого зразка.

Така заява за суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Постановою № 302, до заяви не долучено законодавчо встановлених документів, що є передумовою для розгляду питання щодо видачі паспорта у формі паспортної книжечки.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розгляд поданої позивачем заяви від 12.04.2019 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» носить роз`яснювальний характер законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідних для отримання паспорта громадянина України та не є порушенням прав позивача та його неповнолітньої дитини з боку відповідача, оскільки, заява про видачу (оформлення) паспорта громадянина України не подавалась та не розглядалась.

За таких обставин, відсутність факту подачі заяви-анкети у встановленому порядку і, як наслідок, відповіді листа щодо оформлення паспорта на підставі поданої позивачем заяви, робить передчасним звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо оформлення паспорта та зобов`язання видати неповнолітньому ОСОБА_1 паспорт громадянина України раніше встановленого зразка - у вигляді паспортної книжечки, форма якого затверджена Постановою Верховної Ради України № 2503 від 26.06.1992.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав того, що до досягнення 16-ти років особа не має право на паспорт у формі книжечки, а не з підстав того, що необхідно подати заяву встановленого зразка та інші документи визначені чинним на момент звернення законодавством, вказане вище відповідно до частини четвертої статті 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення в мотивувальній частині підстав та мотивів відмови в задоволенні позовних вимог Сирова Сергія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сирова Сергія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 по справі № 480/2762/19 змінити з підстав та мотивів відмови у задоволенні позовних вимог .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді І.С. Чалий Я.В. П`янова