Справа № 316/2344/19
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2344/19
Провадження № 2-а/316/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Куценко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сірко Людмила Петрівна до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області першого взводу, шостої роти, третього батальйону ДПП Трофименка Андрія Андрійовича, третя особа- Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сірко Л.П., звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 31.10.2019 року о 15 год. 38 хв. він був зупинений інспектором поліції Трофименко А.А., який виніс постанову серії ДП18 № 478123 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови вбачається, що позивач 30.10.2019 року керував транспортним засобом- автомобілем марки TOYOTA LAND CRUISER 200 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі М-08 на 471 км проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3.е ПДР України (порушення вимог світлофорних сигналів).

Проте позивач з обставинами викладеними в постанові не згоден і вважає, що не порушував вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки інспектор лише на власному телефоні показав зображення, на якому було видно автомобіль тієї ж марки та того кольору, як у нього, але ні номерів автомобіля на зображені не було видно, ні дати, ні часу о котрій годині даний автомобіль було зафіксовано на данному відрізку автошляху. Складаючи постанову 31.10.2019 року в п. 5 постанові інспектор зазначає, що ОСОБА_1 , рухаючись по автодорозі М-08 на 471 км скоїв правопорушення на території Харківської області 30.10.2019року, тобто минулої доби. Крім того, при складанні оскаржуваної постанови позивач пояснював відповідачеві, що минулої доби о 15 годині 38 хв. він перебував за місцем своєї реєстрації у м. Енергодар. Запорізької області, а тому не міг скоїти дане правопорушення на території Харківської області.

З врахуванням зазначених обставин позивач вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є незаконним, необґрунтованим, недоведеним, а тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження по справі.

Ухвалою судді від 14.11.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 28).

Представник позивача - адвокат Сірко Л.П. також через канцелярію суду надала заяву справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 27).

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України (а.с. 22, 23, 25, 26), якою передбачено, що учасник справи вважається повідомленим з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Тому суд розглянув справу за відсутності відповідача відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, відповідно до ст. 90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови поліцейського, належних та допустимих доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, не містять.

Докази, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесеної постанови, відповідно до ухвали судді від 14.11.2019 року, відповідачем у встановлений строк суду не надані.

Суд вважає, що наданими матеріалами не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом, як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог. Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 251, 255, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сірко Людмила Петрівна, до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області першого взводу, шостої роти, третього батальйону ДПП Трофименка Андрія Андрійовича, третя особа- Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 478123 року від 31.10.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М. О. Куценко