Справа № 480/3615/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

28 січня 2020 р. Справа № 480/3615/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року по справі № 480/3615/19 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 4404,35 гривень за 2014-2016 роки при обчисленні розміру пенсії у 2019 році ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 18.06.2019 року, із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки, з урахуванням раніше виплачених сум. Крім того стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

В подальшому до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Заява мотивована тим, що в рішенні від 22.10.2019 року по справі № 480/3615/19 суд не вирішив питання про судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги. У якості додатку до позовної заяви було надано ордер адвоката СМ № 45 від 10.09.2019 р. на 1-му арк., квитанція про оплату послуг адвоката на 1-му арк., копія договору про правову допомогу з детальним описом робіт на 2-х арк., та в рішенні суду було ухвалено лише питання щодо судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.

Розглянувши вище зазначену заяву суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України та оскільки рішення від 22.10.2019 року по справі № 480/3615/19 було ухвалено судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні без виклику сторін.

Частиною 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, крім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу та їх розподілу між сторонами врегульовано ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За положеннями цієї статті, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 5. ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа № 826/856/18), від 16.05.2019 № 823/2638/18.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано ордер серії СМ № 45, договір про надання правової допомоги від 08.07.2019 року № 10, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та розрахункову квитанцію серії АААБ № 8 від 10.09.2019 року (а.с. 15-18).

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Кодексу адміністративного судочинства України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 «Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги», затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, ордер містить такий реквізит, як назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначена конкретна назва такого органу, зокрема суду.

При цьому суд зазначає, що наданий позивачем ордер не містить конкретної назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу, а зазначено, що правова допомога надається у Судах України та інших організаціях та установах незалежно від форми власності та підпорядкування (а.с. 15). А отже даний ордер не є належним документом, що посвідчує повноваження адвоката Кучмай Ліани Петрівни представляти інтереси позивача в Сумському окружному адміністративному суді по справі № 480/3615/19.

Крім того в договорі про надання правової допомоги від 08.07.2019 року № 10 зазначено про представництво інтересів позивача не лише в Сумському окружному адміністративному суді, а й в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, міліції, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об`єднань, керівних органах об`єднань громадян.

Водночас суд звертає увагу, що в детальному описі наданих адвокатом послуг (а.с. 17 (зворотній бік) вказано, що адвокатом було надано позивачу зокрема послуги:

- Встановлення (перевірка) наявності у позивача права на подання адміністративного позову про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, а також повноти матеріалів обґрунтування вказаної вище позовної заяви відповідно до норм чинного законодавства України.

- Надання усної професійної (юридичної) консультації позивачу з питань правового регулювання визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

- Складання запиту про перерахунок пенсії.

- Складання адміністративного позову про визнання протиправним і скасування рішення.

Проте суд зазначає, що в даному випадку позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 4404,35 гривень за 2014-2016 роки при призначенні пенсії у 2019 році ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки та ніяке рішення Пенсійного фонду ним не оскаржувалося.

Разом з тим з матеріалів справи суд вбачає, що позовна заява підписана позивачем особисто. Додані до позовної заяви копії документів також завірені самим позивачем.

В той же час з розрахункової квитанції серії АААБ № 8 не можливо встановити, за які саме послуги позивачем було сплачено кошти в розмірі 3 000,00грн. та чи позивачем було понесено судові витрати на оплату правничої допомоги саме щодо надання послуг по справі № 480/3615/19, оскільки в даній квитанції лише зазначено "Правова допомога", при цьому суд звертає увагу, що в договорі про надання правової допомоги від 08.07.2019 року № 10, зазначено про представництво інтересів позивача не лише в судах, а й у будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, міліції, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об`єднань, керівних органах об`єднань громадян (а.с. 18).

Підсумовуючи наведене, з урахуванням поданих позивачем документів, суд відмовляє у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано безспірних доказів, які б підтверджували понесені ним витрати на оплату правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу по справі № 480/3615/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Суддя В.О. Павлічек