Справа № 140/3481/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3481/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області (далі - Заборольська сільська рада) про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва, зобов`язання повторно розглянути клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва, зобов`язання надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2019 ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до Заборольської сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га, яка розташована в селі Заболотці Луцького району Волинської області, до якої було долучено копію «Схеми розміщення земельних ділянок садового товариства Заболотці».

17.05.2019 Заборольською сільською радою не було прийнято рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га. Таку бездіяльність суб`єкта владних повноважень позивач вважає протиправною, оскільки вважає, що має право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Зазначає, що Заборольська сільська рада неправомірно не прийняла рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га. Відповідач юридично не оформив своє рішення про відмову, таким чином, допустивши протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що заяву позивача від 17.05.2019 розглянуто на сесії Заборольської сільської ради, за результатами голосування депутатів сільської ради було відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва у зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок. Підставою відмови у наданні такого дозволу стала невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Заборольської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га, яка в селі Заболотці Луцького району Волинської області, до якої було долучено копію «Схеми розміщення земельних ділянок садового товариства Заболотці» (а.с.9-10).

Як слідує із витягу протоколу пленарного засідання двадцять першої сесії сільської ради сьомого скликання від 17.05.2019 рішення за результатами розгляду питання «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею гр. ОСОБА_1 » не прийнято (а.с.11).

Листом від 27.05.2019 №Я-336 Заборольська сільська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що за наслідками голосування депутатів Заборольської сільської ради їй відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва у зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок в селі Заболотці (а.с.13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною першою статті 35 ЗК України визначено, що громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною третьою статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Згідно із частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування зобов`язаний розглянути у визначений законодавством місячний строк заяву про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або відмовити у її затвердженні. Затвердження технічної документації або мотивована відмова у її затвердженні, оформляється рішенням, що узгоджуються з приписами статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як встановлено судом, позивач 19.04.2019 у відповідності до статті 118 ЗК України подав до сільської ради заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га, яка розташована в селі Заболотці Луцького району Волинської області, до якої було долучено копію «Схеми розміщення земельних ділянок садового товариства Заболотці».

Однак за результатами розгляду вказаної заяви рішення у встановленому законом порядку та строки відповідачем не прийнято, що стверджується витягом з протоколу пленарного засідання двадцять першої сесії Заборольської сільської ради сьомого скликання від 17.05.2019.

При цьому листом від 27.05.2019 №Я-336 Заборольська сільська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що за наслідками голосування депутатів Заборольської сільської ради позивачу відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва у зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок в селі Заболотці.

Отже, відповідач, отримавши заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га, розглянув її на сесії, однак відповідного рішення за результатом її розгляду або про мотивовану відмову у її наданні, всупереч вимогам частини сьомої статті 118 ЗК України, частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не прийняв, тобто вчинив протиправну бездіяльність.

При цьому суд зазначає, що лист від 27.05.2019 №Я-336, яким Заборольська сільська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що за наслідками голосування депутатів Заборольської сільської ради їй відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва у зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок в селі Заболотці за своїм змістом не є рішенням органу місцевого самоврядування в розумінні статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 118 ЗК України.

Відтак суд дійшов висновку, що неприйняття Заборольською сільською радою будь-якого рішення за заявою позивача від 19.04.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 ставить її у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду її звернення органом місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 у справі № 826/8107/16.

Як встановлено пунктами 2, 3 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності Заборольської сільської ради щодо неприйняття рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва протиправною та зобов`язання Заборольську сільську раду повторно розглянути заяву про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду.

Разом з тим, позовна вимога про зобов`язання відповідача надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва до задоволення не підлягає, оскільки такі повноваження належать виключно сесії сільської ради. Суд може лише зобов`язати орган самоврядування розглянути заяву у відповідності до вимог законодавства та прийняти відповідне рішення, зміст якого визначає сесія сільської ради відповідно до вимог чинного законодавства.

Також, на думку суду, відсутні підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, як про це просить позивач, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення у цій справі, а примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області щодо неприйняття рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва.

Зобов`язати Заборольську сільську раду Луцького району Волинської області Заборольська сільська рада Луцького району Волинської області (45623, Волинська область, Луцький район, село Забороль, вулиця Володимирська, будинок 34-а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний номер НОМЕР_1 ) про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук