Справа № 520/6905/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 р.Справа № 520/6905/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., повний текст складено 13.09.19 року) по справі № 520/6905/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерго НВП"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенерго НВП" (далі ТОВ "Техенерго НВП", позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати неправомірним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних від 19.06.2019 р.: №1197593/34333453, № 1197591/34333453, №1197590/34333453, №1197592/34333453.

- зобов`язати ГУ ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію додаткової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №1 від 17.05.2019 р., №2 від 28.05.2019 р., №3 від 28.05.2019 р., №4 від 31.05.2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про внесення ТОВ Техенерго НВП до переліку ризикових платників податків;

- зобов`язати комісію Головного управління ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, виключити ТОВ Техенерго НВП з переліку ризикових платників податків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 р. позов задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних від 19.06.2019 р.: №1197593/34333453, № 1197591/34333453, №1197590/34333453, №1197592/34333453.

Зобов`язано ГУ ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію додаткової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №1 від 17.05.2019 р., №2 від 28.05.2019 р., №3 від 28.05.2019 р., №4 від 31.05.2019 р..

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неправильно та неповно досліджено судом докази та встановлені обставини у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки з наданих позивачем контролюючому органу документів неможливо встановити реальність його господарських операцій з контрагентами, а тому рішення комісії ГУ ДФС у Харківській області про відмову в реєстрації податкових накладних є правомірними.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині доводів апеляційної скарги, апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що основними видами діяльності ТОВ "Техенерго НВП" є: Код КВЕД 33.14 - Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування (основний); Код КВЕД 28.11 - Виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів; Код КВЕД 45.31 - Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів: Код КВЕД 77.29 - Прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку; Код КВЕД 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 72.19 - Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.

12.03.2019 р. між позивачем (постачальник) та ТОВ Харківенергоремонт (покупець) укладено договір № 12/03-2019 про поставку запасних частин для парових турбін, яким передбачена попередня оплата за товар у розмірі не менше 80% вартості товару по договору.

Згідно специфікації №1 до договору загальна сума специфікації складає 445824,00 грн, в тому числі ПДВ (а.с. 70-72).

Згідно специфікації № 2 до вищезазначеного договору поставки № 12/03-2019 від 12.03.2019 р. загальна сума специфікації складає 25800,00 грн, в тому числі ПДВ (а.с. 73).

На виконання вказаного Договору позивач здійснив поставку товару та направив 28.05.2019р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 2 та № 3. (а.с.98, 132)

За наслідками надіслання вказаних податкових накладних до податкового органу засобами електронного зв`язку з метою здійснення реєстрації таких в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), 11.06.2019р. позивач отримав електронні квитанції про те, що: документи прийнято, проте реєстрацію таких зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем зазначено відповідність податкової накладеної пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с. 86).

12.06.2019 р. позивач направлено податковому органу письмові пояснення з додатками документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, зокрема копії договору поставки №12/03-2019 від 12.03.2019 р., рахунку-фактури № 5 від 13.03.2019 р., платіжного доручення №3880 від 28.05.2019 р., податкової накладної №2 від 28.05.2019 р., квитанції 1 від 11.06.2019 р., податкової накладної №1 від 15.03.2019 р., квитанції №1 від 29.03.2019 р., видаткової накладної №7 від 29.05.2019 р., договору №4 від 29.11.2018 р., рахунку-фактур № 18 від 12.03.2019 р., платіжного доручення №1489 від 18.03.2019 р., видаткової накладної №0025 від 15.03.2019 р., рахунку-фактури № 21 від 08.04.2019 р., платіжного доручення №1512 від 09.04.2019 р., видаткової накладної №0027 від 09.04.2019 р., платіжного доручення №1528 від 29.05.2019 р., податкової накладної №5 від 15.03.2019 р., податкової накладної №5 від 09.04.2019 р., рахунку на оплату №35 від 08.04.2019 р., платіжного доручення №1510 від 08.04.2019 р., видаткової накладної №35 від 12.04.2019 р., рахунку на оплату № 27 від 14.03.2019 р., платіжного доручення №1491 від 18.03.2019 р., видаткової накладної №40 від 02.05.2019 р., податкової накладної №4 від 18.03.2019 р., договору оренди 299 від 12.12.2016 р., наказу № 230 від 01.01.2019 р. та інших наказів по підприємству) ( по податковій накладній №2) та копії договору поставки №12/03-2019 від 12.03.2019 р., рахунку-фактури № 6 від 04.04.2019 р., платіжного доручення №3880 від 28.05.2019 р., податкової накладної №3 від 28.05.2019 р., квитанції 1 від 11.06.2019 р., податкової накладної №2 від 08.04.2019 р., квитанції 1 від 16.04.2019 р., видаткової накладної №8 від 29.05.2019 р., договору №4 від 29.11.2018 р., рахунку-фактури № 19 від 01.04.2019 р., платіжного доручення № 1511 від 09.04.2019 р., видаткової накладної №0026 від 09.04.2019 р., податкової накладної №4 від 09.04.2019 р., рахунку на оплату №35 від 08.04.2019 р., платіжного доручення №1510 від 08.04.2019 р., видаткової накладної №35 від 12.04.2019 р., договору оренди № 299 від 12.12.2016 р., наказу № 230 від 01.01.2019 р., інших наказів по підприємству).( по податковій накладній № 3)

18.04.2019 р. між позивачем (постачальник) та ПАТ Рівнеазот (покупець) укладено договір № 359 про поставку нових запчастин до компресора, яким передбачена попередня оплата за товар у розмірі не менше 50% вартості товару по договору. Згідно договору загальна вартість товару складає 56040,00 грн, в тому числі ПДВ (а.с. 18-19).

На підставі договору позивач виписав податкову накладну № 4 від 31.05.2019 р. (а.с. 25).

Реєстрація податкової накладної була зупинена, про що позивач отримав електронну квитанцію від 11.06.2019 р. Причиною зупинення реєстрації в квитанції зазначено відповідність податкової накладеної пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с. 26).

12.06.2019 р. позивач направив відповідачу повідомлення щодо надання інформації та документів з питання перевірки господарської операції, зокрема копії договору №359 від 18.04.2019 р., рахунку-фактури № 8 від 24.04.2019 р., платіжного доручення №47780 від 31.05.2019 р., податкової накладної №4 від 31.05.2019 р., квитанції № 1 від 11.06.2019 р., рахунку на оплату № 47 від 11.06.2019 р., платіжного доручення №1538 від 11.06.2019 р., договору оренди № 299 від 12.12.2016 р., наказу №230 від 01.01.2019 р., інших наказів по підприємству).

14.05.2019 р. між позивачем (постачальник) та ТОВ Санрайз технолоджі Юкрейн (покупець) укладено договір № 16/05-2019 про поставку запасних частин до парових турбін, яким передбачена попередня оплата за товар у розмірі не менше 50% вартості товару по договору. Згідно специфікації №1 до договору загальна вартість товару за договором складає 248876,28 грн, в тому числі ПДВ (а.с. 39-41).

На підставі договору позивач виписав податкову накладну № 1 від 17.05.2019 р. (а.с. 52).

Реєстрація податкової накладної була зупинена, про що позивач отримав електронну квитанцію від 11.06.2019 р. Причиною зупинення реєстрації в квитанції зазначено відповідність податкової накладеної пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с. 49).

12.06.2019 р. позивач направив відповідачу повідомлення щодо надання інформації та документів з питання перевірки господарської операції, зокрема копії договору поставки

№16/05-2019 від 14.05.2019 р., рахунку-фактури № 10 від 16.05.2019 р., платіжного доручення №595 від 17.05.2019 р., податкової накладної №1 від 17.05.2019 р., квитанції 1 від 11.06.2019 р., договору №33/05 від 15.05.2019 р., рахунку на оплату № 70 від 15.05.2019 р., платіжного доручення №1523 від 20.05.2019 р., податкової накладної №10 від 20.05.2019 р., рахунку на оплату №17 від 17.05.2019 р., платіжного доручення №1524 від 20.05.2019 р., видаткової накладної №2 від 20.05.2019 р., договору оренди №299 від 12.12.2016 р., наказу № 230 від 01.01.2019 р. та інші накази по товариству).

За результатами розгляду отриманих документів комісія ГУ ДФС у Харківській області , яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла наступні рішення:

від 19.06.2019р. № 1197591/34333453, №1197590/34333453, № 1197593/34333453, №1197592/34333453. (а.с.17,37,65,108)

В якості підстави для прийняття таких рішень в усіх випадках була зазначена наступна: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні .

ГУ ДФС у Харківській області внесено позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, що вбачається з витягу з електронного кабінету.

Позивач, не погодившись зі внесенням його до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та з рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності зазначених рішень, надання позивачем належних документів в підтвердження реальності господарських операцій та не наведення відповідачем мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

П. 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

21.02.2018 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 117 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117), пунктом 10 якого зобов`язано ДФС визначити критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Відповідно до п. 6 Порядку № 117 у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п.п. 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 Порядку №117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Аналізуючи вищенаведені правові положення, колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом посилання на пп. 1.6 п.1 Критеріїв та пропонування надання пояснень та документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 р. по справі № 822/1817/18, від 28.11.2019 р. по справі №1640/2650/18.

Так, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, відповідач послався на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідно до якого ризиковості платника податку належать такі критерії:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

- платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, окрім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України;

- платником податку на прибуток не подано до контролюючого органу фінансову звітність за останній звітній період всупереч норм пп.16.1.3. п.16.1. ст.16 та п.46.2. ст.46 ПК України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Контролюючим органом не зазначено у квитанціях від 11.06.2019 р. про зупинення реєстрації конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, та не вказано конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних. У квитанціях від 11.06.2019 р. лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Судом встановлено та визнано відповідачем, що позивачем до податкового органу надано письмові пояснення, а також оформлені належним чином первинно-бухгалтерські документи, які підтверджують той факт, що господарські операції, за результатом яких позивачем видано податкові накладні №1 від 17.05.2019 р., №2 від 28.05.2019 р., №3 від 28.05.2019 р., №4 від 31.05.2019 р., носять реальний характер.

Проте, , ні в квитанціях про зупинення податкових накладних, ні в оскаржуваних рішеннях про відмову в їх реєстрації не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та, яких саме документів не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію зазначеної податкової накладної, які документи не надано.

Як наслідок дані рішення відповідача не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що породжує їх неоднозначне трактування, та як наслідок вплинуло на можливість реалізації платником податків (позивачем) права або виконання ним обов`язку з виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

На думку колегії суддів, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь- яких на власний розсуд.

Натомість, в даному випадку податковим органом лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію та/або таблицю даних платника податків, без уточнення їх переліку.

В той час як платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Колегія суддів вважає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічні висновки зроблені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 18.07.2019 у справі № 1740/2004/18.

Також, аналогічні висновки зроблені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 22.07.2019 у справі № 815/2985/18, зокрема, що контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, а конкретно зазначати відповідний підпункт, в межах якого й закріплений конкретний критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної. Така вимога є цілком обґрунтованою, з огляду на те, що: а) від розуміння конкретного критерію, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної; б) тільки визначивши критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.

Крім цього, оскільки відповідач в оскаржуваних рішеннях, продублював норму Постанови № 117 зазначивши загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, що свідчить про невмотивованість рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.

Згідно з п.п.19, 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою КМУ від 21.02.2018 року № 117, комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

-ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

-надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 23 Порядку № 117 встановлено, що комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Судом встановлено, що у спосіб, визначений Порядком №117, позивачем направлено відповідачу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації містять лише загальне твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії ДФС України, не надані.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що зважаючи на надані позивачем документи, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, відсутність зауважень до них у податкового органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №1 від 17.05.2019 р., №2, № 3 від 28.05.2019 р., №4 від 31.05.2019 р., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 року по справі № 520/6905/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 27.01.2020 року