Справа № 340/2281/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/2281/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Київської міської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100010/2019/000289/2 від 03.09.2019 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100010/2019/00988.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в оскаржуваному рішенні митну вартість придбаного ним автомобіля визначено на підставі ст.64 Митного кодексу України, тобто за резервним методом на рівні 4 750 євро. Позивач вказує, що разом з митною декларацією ним були подані документи, які давали змогу органу доходів та зборів достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість транспортного засобу, жодних розбіжностей, ознак підробки подані документи не містили, натомість містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. З посиланням на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 18.12.2018 р. у справі №820/7133/15, позивач наголошує на тому, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Позивач вважає помилковими висновки Київської міської митниці ДФС про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом, оскільки документи, подані ним для митного оформлення, повністю відповідали вимогам, встановленим Митним кодексом України і не створювали підстав для виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, що передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо задоволення позову (а.с.42-51). Представник відповідача зазначає, що на підставі спрацювання системи аналізу ризиків та відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.05.2015 р. №689, при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товарів здійснювались, окрім інших, такі заходи: перевірка числового значення заявленої митної вартості; вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; перевірка документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; перевірки включення/невключення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в органу доходів і зборів інформації щодо наявності таких складових митної вартості; порівняння рівня заявленої митної товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірка наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки та аналізу документів, додатково поданих органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до статті 53 Митного кодексу України. Під час перевірки наданих до митного оформлення документів встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, відповідно до статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Представник відповідача зазначає, що декларантом при визначенні митної вартості до ціни товару не додано: витрати на транспортування та на страхування оцінюваних товарів до місця ввезення на територію України (ч.10 ст.58 Митного кодексу України); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного транспортного засобу і підтверджують вартість оцінюваного транспортного засобу та містять реквізити, необхідні для ідентифікації такого транспортного засобу (п.4 ч.2 ст.53 Митного кодексу України). Представник відповідача зауважує, що декларанту запропоновано надати (за наявності) додаткові документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; переклад копії декларації країни відправлення; за наявності - інші платіжні - та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за бажанням - додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (цінова інформація мережі Інтернет або інша інформація щодо продажу товару на ринку України). Представник відповідача наголошує на тому, що всі документи декларантом подано без перекладу, як того вимагає ст.254 Митного кодексу України. Як вказує представник відповідача, за результатом опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено: декларантом не надано банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару (касові або товарні чеки, ярлики, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення), що підтверджується відомостями із графи 44 митної декларації та із графи 18 рішення про коригування митної вартості товарів; платіжне доручення від 30.08.2019 р. №0.0..1, подане з декларацією являється платіжним документом, що підтверджує сплату митних платежів, тому не може розглядатися як банківський платіжний документ або документ про здійснення оплати, відсутня інформація правового статусу документу; не надано (касові або товарні чеки, ярлики), які містять відомості щодо вартості транспортного засобу які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення, декларантом не підтверджено відомості щодо ціни яка сплачена, беручи до уваги, що у інвойсі від 28.08.2019 р. №2/19 є напис ZAPLACONO GOTOWKA ; копія декларації країни відправлення від 29.08.2019 р. №19РL361010Е0857758 надана без перекладу та містить розбіжності з наданими до митного оформлення документами, а саме зазначена цифра 12740,00 (як статистична) суперечить вказаній у інвойсі від 28.08.2019 р. №2/19, а саме 13069,68 (Wartosc netto PLN.); копія декларації країни відправлення від 29.08.2019 р. №19РL361010Е0857758 містить посилання на транспортні документи РLЕІR59, ААС 6389349, DR/ВАO3781838, які до митного оформлення не подавались; декларантом до митного оформлення відповідно до п.4 ч.2 ст.53 Митного Кодексу подано SWIFT від 11.07.2019 р. на суму 4000 ЕUR та SWIFT від 10.07.2019 р. на суму 5000 ЕUR, в призначенні платежу яких вказано інвойси від 10.07.2019 року, відповідно до яких здійснювалась оплата за товар - до митного оформлення інвойси, зазначені в платіжних дорученнях, декларантом не подавалися; декларантом не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; згідно рахунку від 28.08.2019 р. продавцем є «Еuroautotrans», в той час, як відповідно до технічного паспорту автомобіля власником є фізична особа «ОСОБА_4»; не були подані транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів до кордону України; не надано документи, що підтверджують реальний пробіг автомобіля; не надано зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності. Також представник відповідача зазначає підстави неможливості послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58 - 63 Митного кодексу України. Представник відповідача вказує, що митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до ст.64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях: за VIN-кодами: на рівні 4 750 EUR/шт. за митною декларацією №UA807190/201916573 від 19.07.2019 р.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.28)

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.1-2).

06.11.2019 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.38).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року ОСОБА_1 придбано у Euroautotrans легковий автомобіль Seat Ibiza, номер кузова НОМЕР_1 , 2015 року випуску, у зв`язку з чим оформлено фактуру №2/19 від 28.08.2019 р. на суму 2991,87 євро (а.с.9). Кошти за придбаний автомобіль оплачені ОСОБА_1 готівкою про що безпосередньо зазначено у фактурі №2/19 від 28.08.2019 р. (а.с.9, 54, 55).

Вивезення придбаного транспортного засобу здійснено на підставі митної декларації №19PL361010Е0857758 від 29.08.2019 р. в якій зазначена вартість товару 12740 польських злотих (а.с.10, 59).

30.08.2019 р. ОСОБА_1 подано митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності у якій задекларовано автомобіль Seat Ibiza, номер кузова НОМЕР_1 , 2015 року випуску, дата першої реєстрації - 30.11.2015 р., об`єм двигуна 1 422 см3, фактура 2/19 від 28.08.2019 р., вартість 2991,87 Євро (а.с.12).

Державним інспектором складено акт про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів №UA205010/2019/323022 від 30.08.2019 р. в якому зазначено, що автомобіль має механічні пошкодження ЛФП по кузову та пошкоджено капот (а.с.13-14). Аналогічний стан автомобіля зафіксовано державним інспектором Київської міської митниці ДФС в акті про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів №UA100010/2019/348705 від 31.08.2019 р., у якому вказано про наявність ознак експлуатації та деформації частини капоту (а.с.71-72).

З метою митного оформлення товару декларантом подано до Київської міської митниці ДФС (митний пост «Західний») електронну митну декларацію №UA100010/2019/348705 від 31.08.2019 р., у якій задекларовано ввезений товар за ціною 2991,87 Євро (а.с.52-53).

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості разом з декларацією подано до Київської міської митниці ДФС фактуру №2/19 від 28.08.2019 р. (а.с.9, 54, 55), копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 (а.с.9, 56), копію договору №2/19-1 від 29.08.2019 р. (а.с.66-70), довідку ТОВ «ДП-Стандартметрологія ООВ» №30.08.2019-36 від 30.08.2019 р. (а.с.57), дублікат квитанції №0.0..1 від 30.08.2019 р. (а.с.17, 58), копію митної декларації країни відправлення №19PL361010Е0857758 від 29.08.2019 р. (а.с.10, 59).

31.08.2019 р. Київською міською митницею ДФС повідомлено декларанта, що при опрацюванні документів, наданих до митної декларації у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості товарів, оскільки документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до ст.53 Митного кодексу України, не містять відомостей щодо ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (касові або товарні чеки, ярлики), які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення, у зв`язку з чим необхідно надати (за наявності) додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (касові або товарні чеки, ярлики, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення (яка містить цінову інформацію). Також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати інші додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару та усунення виявлених неточностей (а.с.84).

На запит Київської міської митниці ДФС декларантом подано заяву №01/09 від 03.09.2019 р. (а.с.73, 74) до якої додано рахунок фактуру №2/19 від 28.08.2019 р.; платіжне доручення №0.0..1 від 30.08.2019 р.; платіжне доручення №0.0..1 від 02.09.2019 р.; копію митної декларації №19PL361010Е0857758 від 29.08.2019 р. (а.с.54, 55, 58, 59, 92). Також в заяві зазначено, що страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування надати немає можливості, оскільки товар додатково не страхувався.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100010/2019/000289/2 від 03.09.2019 р. Київською міською митницею ДФС визначено митну вартість товару згідно зі ст.64 Митного кодексу України за резервним методом на рівні 4750,00 Євро (а.с.18-19, 76-81). Рішення прийнято з огляду на те, що за митною декларацією від 31.08.2019 р. №UA100010/2019/348705 спрацювала система управління ризиками, якою згенеровано наступні критерії ризику: контроль правильності визначення митної вартості товарів, витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів з коментарем: «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел». У рішенні зазначається, що декларантом не надано (касові або товарні чеки, ярлики), які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення, декларантом не підтверджено відомості щодо ціни, яка сплачена, беручи до уваги, що у інвойсі від 28.08.2019 р. №2/19 є напис ZAPLACONO GOTOWKA . Також у рішенні вказується, що копія декларації країни відправлення від 29.08.2019 р. №19PL361010Е0857758 надана без перекладу та містить розбіжності з наданими до митного оформлення документами, а саме зазначена цифра 12 740,00 (як статистична) суперечить вказаній у інвойсі від 28.09.2019 р. №2/19, а саме 13 069. Окрім того, копія декларації країни відправлення від 29.08.2019 р. №19PL361010Е0857758 містить посилання на транспортні документи PLEIR59, FFC6389349, DR/BAO3781838, які до митного оформлення не подавалися. При визначенні митної вартості використані відомості з митної декларації від 19.07.2019 р. №UA807190/2019/16573 (а.с.94-95).

Карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні виписки чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100010/2019/000988 відмовлено у митному оформленні (випуску) товару, оскільки відповідно до ст.54 Митного кодексу України митним органом здійснено контроль правильності визначення митної вартості товару, Київською міською митницею ДФС винесено рішення №UA100010/2019/000289/2 від 03.09.2019 р. відповідно до якого митну вартість товару скориговано (а.с.20-21, 82). Вимогою для митного оформлення товару у картці відмови вказано подання нової МД з урахуванням рішення про визначення митної вартості товару №UA100010/2019/000289/2 від 03.09.2019 р. (а.с.20-21, 82).

Відповідно до ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Зі змісту ст.49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на положення ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

На підставі ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що право органу доходів і зборів щодо витребування від декларанта додаткових документів виникає у випадку встановлення ним обставин, які свідчать про наявність розбіжностей у документах підтверджуючих митну вартість товарів, перелік яких визначено ч.2 ст.53 Митного кодексу України, а також ознак підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

За змістом п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, серед іншого, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації №UA100010/2019/348705 від 31.08.2019 р., визначено за основним методом. При цьому до митної декларації додано фактуру №2/19 від 28.08.2019 р. (а.с.9, 54, 55), якою підтверджується оплата готівкою коштів в сумі 2991,87 Євро, тобто зазначеним документом засвідчується задекларована митна вартість в сумі 2991,87 Євро. Суд бере до уваги, що розрахунок через фінансову установу не здійснювався, а тому позивач не мав можливості надати митному органу банківські чи інші платіжні документи, окрім фактури з відміткою про оплату готівкою.

Посилання митного органу на розбіжності щодо вартості автомобіля у фактурі №2/19 від 28.08.2019 р., де зазначена вартість 13 069 польських злотих та в декларації країни відправлення від 29.08.2019 р. №19PL361010Е0857758, де вказана сума 12 740,00 польських злотих, суд не розцінює як розбіжність у митній вартості товару, оскільки Київською місцевою митницею ДФС не враховано курс польських злотих до євро, який взятий під час оформлення фактури та декларації країни відправлення. Водночас суд враховує, що придбання товару здійснювалося у євро, а не в польських злотих, а тому несуттєва відмінність в сумі 329 польських злотих може зумовлюватися різницею курсу. При цьому вартість автомобіля зазначена в декларації країни відправлення від 29.08.2019 р. №19PL361010Е0857758 є меншою, ніж вартість вказана при перерахунку євро у злоті в фактурі №2/19 від 28.08.2019 р., а тому така декларація не є доказом заниження митної вартості товару. Натомість задекларована позивачем митна вартість в розмірі 2991,87 Євро відповідає вартості вказаній у фактурі №2/19 від 28.08.2019 р.

Не подання ОСОБА_1 перекладів документів поданих для митного оформлення не вважається порушення вимог митного законодавства, оскільки відповідачем не надано доказів того, що ним вимагалися у позивача переклади таких документів.

Стосовно твердження Київської міської митниці ДФС про те, що декларантом не подано транспортних документів PLEIR59, FFC6389349, DR/BAO3781838 на які міститься посилання у декларації країни відправлення від 29.08.2019 р. №19PL361010Е0857758, суд зауважує, що такі документи стосуються транспортування автомобіля, яке здійснювалося KORPORACJA AGO Malgorzata Warzecha, послуги якої оплачені відповідно до фактури №1188/L/2019 від 29.08.2019 р. у розмірі 150 Євро (а.с.11) та не включені до митної вартості автомобіля.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що декларантом до митного оформлення відповідно до п.4 ч.2 ст.53 Митного Кодексу подано SWIFT від 11.07.2019 р. на суму 4000 ЕUR та SWIFT від 10.07.2019 р. на суму 5000 ЕUR, в призначенні платежу яких вказано інвойси від 10.07.2019 року, відповідно до яких здійснювалась оплата за товар - до митного оформлення інвойси, зазначені в платіжних дорученнях, декларантом не подавалися, однак такі документи до митного оформлення декларантом не подавалися.

Також представник відповідача у відзиві на позовну заяву зауважує, що згідно з рахунком від 28.08.2019 р. продавцем є «Еuroautotrans», в той час, як відповідно до технічного паспорту автомобіля власником є фізична особа « ОСОБА_4», але такі обставини не відображені в оскаржуваних рішеннях, тобто не були підставами для їх прийняття. Суд враховує, що з огляду на абз.2 ч.2 ст.77 КАС України, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у Київської міської митниці ДФС не було обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі неправильне визначення митної вартості задекларованого товару.

Принагідно суд зауважує, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду зазначеною в постанові від 23.07.2019 р. у справі №1140/3242/18 (провадження №К/9901/15046/19).

Водночас суд враховує, що застосовуючи резервний метод, відповідачем використані відомості щодо митної вартості транспортного засобу оформленого відповідно до митної декларації №UA807190/2019/16573 від 19.07.2019 р., однак митна вартість цього автомобіля визначена саме митним органом за резервним методом (а.с.94-95). Окрім того, відповідачем не надано відомостей стосовно того, чи оскаржувалася в судовому порядку відкоригована митна вартість транспортного засобу оформленого відповідно до митної декларації №UA807190/2019/16573 від 19.07.2019 р.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно обрано другорядний (резервний) метод, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100010/2019/000289/2 від 03.09.2019 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100010/2019/0098, підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій (а.с.26), доказів понесення інших судових витрат до суду не надано.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100010/2019/000289/2 від 03 вересня 2019 року.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100010/2019/000988, оформлену Київською міською митницею ДФС.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 23 січня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт