Справа № 120/3440/19-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 січня 2020 р. Справа № 120/3440/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Драло В.О.,

представника позивача: Резніка І.І.,

представника відповідача: Вербицької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в якому просила:

1) Визнати в частині протиправну бездіяльність відповідача, що підтверджена листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № У-238/0-1580/6-19 від 03.10.2019 року за підписом заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Рябцуна С.В. щодо:

-не отримання відповідачем для перевірки ФОП ОСОБА_2 польових журналів на підставі яких встановлюються камеральні роботи із землеустрою та визначається середньоквадратична похибка встановлення межових знаків на земельних ділянках;

-не отримання до матеріалів відповіді відповідача акту відновлення межових знаків, який повинен був бути складений ФОП ОСОБА_2 ;

-не отримання до матеріалів відповіді відповідача від ФОП ОСОБА_2 кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста, який передбачений Порядком роботи Кваліфікаційної комісії видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста;

- не перевірки інформації по сертифікації приладів ФОП ОСОБА_2 на дотримання вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»;

- не перевірки визначення та встановлення межових знаків із урахувань розділу 4.4 п. 4 Інструкції з топографічного знімання у масштабах1:5000, 1:2000, 1:000 та 1:500 та пунктів 2.5, 2.6, 3.9, 3.10 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками та пунктів 5.3.9.4, 5.3.9.9 ДБН А.2.1-1-2014 в частині зйомочної мережі, що створюються з використанням ГНСС - технології з прив`язкою до пунктів ДГМ.

- не перевірки стосовно того, чи були враховані вимоги пунктів 2.3, 2.5, 2.6, 2.7 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376 (в результаті обробки матеріалів геодезичних вишукувань не враховано, що при зйомці створені системи ходів з вузловою точкою, та обов`язково дотримано при виконанні зйомки вимог, передбачених Інструкцією з топографічного знімання у масштабах 1:500, 1:200, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА -2.04.-02-98), затвердженої наказом Укргеодезкартографії від 09.04.98 № 56, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.06.98 за № 393/2833 (із змінами, надалі - Інструкція)

2) Зобов`язати відповідача провести повторний розгляд звернення позивача від 26.09.2019 року на відповідність вимог, що викладені в п. 3 даного адміністративного позову, оскільки в даному випадку є не об`єктивність розгляду суті звернення ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію від 26.09.2019 року, що є порушенням норм чинного законодавства про звернення громадян та порядку розгляду таких звернень.

3) Зобов`язати відповідача видати наказ (розпорядження) про перевірку діяльності заступника начальника Головного управління Дежгекадастру у Вінницькій області Рябцуна С.В., який провів не об`єктивний розгляд звернення ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію від 26.09.2019 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначила, що 26.09.2019 року ОСОБА_1 через електронний кабінет свого представника ОСОБА_3 звернулась на Урядову гарячу лінію зі скаргою, у якій просила, створити комісію стосовно оцінки кваліфікаційної діяльності землевпорядників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо недотримання ними вимог процедури відновлення межових знаків в с. Мала Жмеринка, по вул АДРЕСА_1 та визнати порушення ними норм чинного законодавства.

За наслідками розгляду скарги, відповідачем була надана письмова відповідь №У-238/0-1580/6-19 від 03.10.2019 року.

Разом із тим, на думку позивача, така відповідь від 03.10.2019 року за своїм змістом не відповідає вимогам чинного законодавства, що і зумовило її звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін в судове засідання на 22.11.2019 року. Даною ухвалою також встановлено сторонам строки на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень на таку відповідь.

19.11.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зазначає, що предметом розгляду в даній справі є протиправна бездіяльність Головного управління, викладена у листі від 03.10.2019 року № У-238/0-1580/6-19. У відповідності до вимог ст.60 Закону України «Про землеустрій», державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом, тобто Держгеокадастром, а не його територіальним управлінням. Оскільки представник позивачки звернувся зі своїм зверненням саме до Держгеокадастру, а тому дане питання було розглянуто на Кваліфікаційній комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката, однак комісія не прийняла рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_2 за відсутності обґрунтованих підстав. Тому, з урахуванням викладеного, відповідач вважає позов безпідставним.

Крім того, 19.11.2019 року відповідачем також подано клопотання про залишення позову без розгляду, з огляду на те, що позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

21.11.2019 року від представника позивачки надійшло клопотання про залучення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в якості співвідповідачів.

22.11.2019 року від представника позивачки надійшло клопотання про виклик свідків та витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні 22.11.2019 року, протокольною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено.

Протокольною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання в задоволенні клопотання представника позивачки про залучення до справи співвідповідачів відмовлено.

В межах розгляду клопотання представника позивача про виклик свідків та витребовування доказів, протокольною ухвалою, із занесенням до протоколу судового засідання, ухвалив витребувати додаткові докази. По справі оголошено перерву. Наступне судове засідання призначено на 18.12.2019 року.

16.12.2019 року від представника відповідача на виконання протокольної ухвали, надійшли витребовувані докази.

18.12.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

18.12.2019 року від представника позивачки надійшли пояснення до адміністративного позову.

В судовому засіданні 18.12.2019 року, представником позивачки відкликано клопотання в частині виклику свідків та залучення третіх осіб.

Протокольною ухвалою суду відмовлено в зупиненні провадження у даній адміністративній справі.

В судовому засідання 18.12.2019 року оголошено перерву. Наступне судове засідання призначено на 20.01.2020 року.

В судовому засіданні 20.01.2020 року представник позивачки підтримав заявлені позовні вимоги та просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 . У власності позивачки перебувають земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:003:0066, №:01:003:0067, №:01:003:0076. Разом з тим, як вказала позивачка, земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:003:0066 та №:01:003:0067 розташовані на відстані близько 72 метрів одна від одної і дістатись до них можливо лише через земельну ділянку з кадастровим номером №:01:003:0082, яка перебуває у комунальній власності Лялецької сільської ради.

Позивачка зазначає, що громадянин ОСОБА_6 03.09.2019 року почав відновлювати межі власних земельних ділянок за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером №:01:003:0082, яка перебуває у комунальній власності та безпосередньо за рахунок земельної ділянки позивачки з кадастровим номером №:01:003:0067, що є порушенням прав позивачки.

Так, 03.09.2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до Першого заступника Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Шемелинець Л.М. зі скаргою на неналежні дії землевпорядників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які здійснювали відновлення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_6 . Як зазначає позивачка, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 порушили порядок проведення відновлення меж земельних ділянок, через несвоєчасне не повідомлення сторін про відновлення меж земельних ділянок ОСОБА_6 , не застосовано та не описано межові знаки, які визначені до відновлення, не складено відповідних актів відновлення межових знаків та не вручено такі документи сторонам, не визначено та не описано поворотні точки на місцевості, відновлення межових знаків здійснено лише по одній межі, не взято до уваги технічну документацію сусідніх приватизованих земельних ділянок, в наслідок чого в позивачки забрано частину приватизованої земельної ділянки.

Просила прийняти дану скаргу до розгляду та створити комісію стосовно оцінки кваліфікаційної діяльності землевпорядників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо не дотримання ними процедури відновлення межових знаків в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 . Вказала на порушення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Закону України "Про землеустрій", Закону України "про Державний контроль за використанням та охороню земель", "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками".

Так, на виконання покладених на Держгеокадастр завдань, створено Кваліфікаційну комісію при Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру для розгляду скарги заявника про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_2 , за наслідком розгляду якої відмовлено у зверненні з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю обґрунтованих підстав. Дане рішення Комісії від 26.09.2019 року разом з супровідним листом направлено на адресу ОСОБА_1

26.09.2019 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся через свій електронний кабінет на Урядову гарячу лінію, прикріпивши до звернення скаргу ОСОБА_1 . адресовану Прем`єр Міністру України Гончаруку О.В., Голові Верховної ради України, народному депутату України ОСОБА_7 .О., Першому заступнику Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Шемелинець Л.М.

В скарзі просив створити комісію стосовно оцінки кваліфікаційної діяльності землевпорядників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо не дотримання ними процедури відновлення межових знаків в АДРЕСА_2 , вул АДРЕСА_1 та визнати порушення ними норм чинного законодавства, вимог Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний контроль за використанням та охороною земель» та «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», що видана Державним комітетом України із земельних ресурсів, в редакції Наказу від 18.05.2010 року №376, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року № 391/17686. А також просили встановити чому за відсутності в Державному реєстрі інженерів землевпорядників по Жмеринському районі землевпорядні роботи здійснює фізична особа ОСОБА_4 яка кваліфікованого посвідчення не має та відомості про якого відсутні в відповідному державному реєстрі інженерів землевпорядників.

Додатково повідомив, що з даного питання звернення було спрямоване Першому заступнику Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Шемелинець Л.М. 03.09.2019 року, яка, на думку заявника, належних дій по даному зверненню не прийняла.

Відділом з питань звернення громадян Апарату Верховної ради дане звернення направлено до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі- Держгеокдастр) для вчинення відповідних дій щодо розгляду даного звернення.

В подальшому для підготування відповіді та доведення до відома заявника, звернення позивача у формі електронної реєстраційної картки звернення 27.09.2019 року перенаправлено Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області.

03.10.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в межах своїх повноважень звернення було розглянуто та надано відповідь листом № У-238/0-1580/6-19. Під час розгляду звернення ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області отримано письмові пояснення по суті звернення від Відділу у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (від 02.10.2019р.) та ФОП ОСОБА_2 (від 01.10.2019р.)

Зокрема, відповідач повідомив, що за наслідком звернення, яке було направлено на Урядову гарячу лінію, стосовно оцінки кваліфікаційної діяльності землевпорядників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо недотримання ними процедури відновлення межових знаків земельної ділянки в АДРЕСА_1 , Кваліфікаційною комісією при Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру питання про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера землевпорядника ОСОБА_2 розглянуто, та відмовлено у зверненні з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю обґрунтованих підстав.

Крім того, роз`яснено, що Відповідно до ст. 26 Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є

- юридичні особи, що володіють необхідними технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою

- фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Сертифікованими інженерами-землевпорядниками згідно ст. 66 Закону України "Про землеустрій" є особи, які мають вище освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою, мають стаж роботи за спеціальністю не менше одного року, склали кваліфікаційний іспит, одержали сертифікат та зареєстровані в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до цього Закону.

Згідно зазначено реєстру, відслідковується що лише ОСОБА_2 має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №001091 виданий 03.01.2013 року і здійснює свою підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець. ОСОБА_4 в Державному реєстрі не зазначено, відповідно він не є виконавцем робіт із землеустрою. З даного приводу ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_4 є його племінником та іноді допомагає йому виконувати польові роботи, оскільки сам ОСОБА_2 має проблемі зі здоров`ям. Відповідно до вимог ст. 28 Закону України "Про землеустрій", розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Керуючись вимогами ст. 60 Закону України «Про землеустрій», державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом, тобто Держгеокадастром.

Разом з тим, стосовно піднятого у зверненні питання від 26.09.2019 року представник позивача вже звертався в Держгеокадастр і дане питання було розглянуто на Кваліфікаційній комісії, згідно скарги ОСОБА_1 від 03.09.2019 року, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката, однак комісія не прийняла рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_2 за відсутності обґрунтованих підстав.

Щодо самої процедури відновлення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_5 в селі Мала АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :01:003:0051 та :01:003:0052, зазначили, що ОСОБА_2 на замовлення гр. ОСОБА_5 03.09.2019 відновлював йому межі відповідно до документів, що посвідчують його право власності на земельні ділянки (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2018 №29780423 та №29779826) і межі відновлювались в присутності представників органу місцевого самоврядування, поліції та суміжного власника земельної ділянки стосовно, якої виник спір, а саме гр. ОСОБА_1 і присутності ОСОБА_3 . Крім того земельна ділянка гр. ОСОБА_1 з кадастровими номерами :01:003:0066. :01:003:0067 також перебуває у приватній власності. Керуючись вимогами ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

А також роз`яснено, що п. 2 ст. 158 Земельного Кодексу України передбачено, що земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей вирішуються виключено судом.

Тобто, в даному випадку відповідач вказує заявнику на те, що спір про право на земельну ділянку який виник між позивачкою та ОСОБА_6 може бути вирішений виключно судом та не входить до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Однак, позивачка вважає протиправною бездіяльність Головного управління Дежргеокадастру у Вінницькій області щодо розгляду звернення з питань викладених у листі № У-238/0-15880/6-19 від 03.10.2019 року, в зв`язку із чим звернулась в суд з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненням громадян, згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» слід розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

За приписами ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» визначені права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Зокрема, встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; особисто організувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи; у разі визнання заяви чи скарги не обгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Статтею 20 Закону встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до 1. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до ч. 4 цього Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого у відповідності до пп.25 прим. б) вносить до відповідної кваліфікаційної (екзаменаційної) комісії подання про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника, інженера-геодезиста кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), а оцінювачів - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок та пп.41 затверджує відповідно до Законів України "Про землеустрій","Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність" склад Кваліфікаційної комісії.

Згідно з ч. 4 п.55 Положення, здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Держгеокадастру, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Так, як було зазначено судом вище, позивачка, через свого представника ОСОБА_3 звернулась зі скаргою щодо оцінки кваліфікаційної діяльності землевпорядників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо недотримання ними процедури відновлення межових знаків земельної ділянки на Урядову гарячу лінію.

Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України № 392 від 28.07.2017 року затверджено Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста. Цей Порядок визначає основні засади роботи Кваліфікаційної комісії, процедуру видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста.

Відповідно до п.5 розділу І До повноважень Кваліфікаційної комісії належать:

розгляд заяв, документів та матеріалів, що надійшли до Кваліфікаційної комісії, прийняття рішень про допуск осіб, що подали зазначені документи, до складання кваліфікаційного іспиту;

організація і проведення кваліфікаційних іспитів фізичних осіб, які бажають отримати кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста;

встановлення вимог до програм підвищення кваліфікації сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів;

здійснення контролю за якістю професійної підготовки сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів;

затвердження переліку питань до кваліфікаційних іспитів та в разі потреби внесення змін до зазначеного переліку;

прийняття рішень про видачу кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста, їх дублікатів;

розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю);

прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста;

у разі потреби звернення до відповідних уповноважених органів з метою вирішення питань, що належать до її компетенції.

Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що організаційно-технічне забезпечення діяльності Кваліфікаційної комісії здійснює Держгеокадастр.

Відповідно до розділу ІІ про порядок роботи Кваліфікаційної комісії, Організаційною формою роботи Кваліфікаційної комісії є засідання, які проводяться в міру надходження документів або виникнення питань, розгляд яких потребує прийняття рішення, але не рідше один раз на місяць.

Рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено в суді.

Так, за наслідком звернення позивачки через свого представника зі скаргою від 03.09.2019 року, Кваліфікаційною комісією 26.09.2019 року відмовлено у зверненні з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю обґрунтованих підстав.

Суд зазначає, що законність рішення Кваліфікаційної комісії не є предметом розгляду даної справи, а розглядається в межах адміністративних справ № 120/3441/19-а та № 120/3353/19-а, а тому суд не надає йому правової оцінки.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №260 від 23.05.2017 року затверджено Порядок роботи «гарячої лінії» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Цей Порядок визначає основні вимоги до організації роботи «гарячої лінії» Держгеокадастру.

Відповідно до ч. 2 цього Порядку, Посадові особи Держгеокадастру, які забезпечують роботу «гарячої лінії» (далі - відповідальні особи), у своїй діяльності керуються Конституцією, Законами України «Про звернення громадян», «Про державну службу», Указом Президента України від 07 лютого 2008 року № 109 «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування», Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (із змінами), та цим Порядком.

Частина 3 цього Порядку визначає, відповідальні особи:

1) приймають звернення громадян, які надходять у режимі реального часу, за допомогою багатоканальної телефонної лінії у приміщенні Держгеокадастру за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, щодня, крім вихідних та святкових днів, з 8.00 до 20.00, за номером телефону 0-800-300-808;

2) розглядають звернення громадян по суті та надають усні обґрунтовані роз`яснення норм законодавства у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів;

3) для надання детального роз`яснення щодо порушених громадянами питань можуть надсилати звернення на розгляд структурним підрозділам Держгеокадастру та його територіальним органам, державним підприємствам, що належать до сфери його управління, відповідно до компетенції;

4) проводять аналіз змісту звернень громадян;

5) здійснюють моніторинг забезпечення своєчасного розгляду звернень громадян;

6) організовують інформування громадськості про роботу «гарячої лінії» через офіційний веб-сайт Держгеокадастру.

Частиною 4 цього Порядку передбачено, що відповідальні особи під час виконання покладених на них завдань взаємодіють із структурними підрозділами Держгеокадастру та його територіальними органами, державними підприємствами, що належать до сфери його управління.

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області (Затверджене Наказом Міністретсва Аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016).

Відповідно до ч. 3 цього Положення, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Частиною 4 цього положення визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого:

4) надає адміністративні послуги згідно із законом у відповідній сфері;

- здійснює заходи щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; - погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою; - забезпечує науково-експертне, інформаційне та методичне проведення землевпорядних, землеоціночних робіт, вживає організаційних заходів щодо проведення земельних торгів; - забезпечує створення, формування і ведення регіонального та місцевого фонду документації із землеустрою; - здійснює державний нагляд у сфері землеустрою; - вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо: приведення у відповідність до законодавства прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; обмеження або зупинення освоєння земельних ділянок у разі розробки корисних копалин, у тому числі торфу, проведення геологорозвідувальних, пошукових та інших робіт з порушенням вимог земельного законодавства; припинення будівництва та експлуатації об`єктів у разі порушення вимог земельного законодавства до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону; - надає роз`яснення з питань, що належать до його компетенції; - здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Держгеокадастру; - здійснює інші повноваження, визначені законодавством.

5. Головне управління з метою організації своєї діяльності:

1) забезпечує здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх здійсненням;

2) забезпечує ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів;

3) організовує планово-фінансову роботу, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку;

4) забезпечує доступ до публічної інформації, що перебуває у його володінні;

5) забезпечує у межах своїх повноважень реалізацію державної політики стосовно захисту інформації з обмеженим доступом;

6) забезпечує у межах своїх повноважень виконання завдань з мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності держави;

7) організовує ведення діловодства та архіву відповідно до встановлених правил.

Так, на переконання суду, відповідач здійснив всі дії, що входять в його повноваження щодо належного розгляду звернення позивачки.

Так, як було встановлено судом вище, ОСОБА_1 через свого представника неодноразово зверталась зі скаргою на Урядову гарячу лінію і відповідно до визначених обов`язків скарга була розглянута та надана оцінка її доводам Кваліфікованою комісією при Держгеокадастрі. Тобто, скаргу ОСОБА_1 розглянуто у відповідності до норм процесуального законодавства, за наслідком чого Кваліфікованою комісією рішення про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерам-землевпорядникам не прийнято, з відсутності обґрунтованих підстав.

В свою чергу, протиправної бездіяльності Головного управління Дежргеокадастру у Вінницькій області викладеної в листі від 03.10.2019 року не вбачається, оскільки відповідач повідомив заявника, що оцінка скарзі від 26.09.2019 року яка дублює вимоги скарги від 03.09.2019 року, була надана Кваліфікаційною комісією при Держгеокадастрі при попередньому її зверненні від 03.09.2019 року.

Крім того, позивачка безпосередньо до відповідача не зверталась зі скаргою, а звернулась саме до Держгеокадастру, який здійснив її розгляд та прийняв відповідне рішення, про яке повідомлено позивачку.

З огляду на викладене, суд зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідно до покладених на нього завдань, надало позивачці вичерпну відповідь, а тому позовна вимога про визнання в частині протиправною бездіяльності відповідача задоволенню не підлягає.

Оскільки решта позовних вимог є похідними від першої, то останні задоволенню також не підлягають.

Крім того, представник позивача наголошував, що відповідь адресована не на ім`я та адресу ОСОБА_1 , що також є порушенням законних прав та інтересів а також Закону України «Про звернення громадян».

Однак, суд зазначає, що звернення від 26.09.2019 року було направлено через електронний кабінет на Урядову гарячу лінію. Згідно Реєстраційної картки звернення, що міститься в матеріалах справи, в графі «Дані про заявника» зазначено « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стать чоловіча, місце проживання АДРЕСА_3 ». Тому, у відповідності до вказаної інформації у Реєстраційній картці, відповідь про розгляд його звернення була направлена відповідній особі яка з цим зверненням зверталась, тобто ОСОБА_3 .

Крім того, суд додатково зазначає, що в матеріалах справи міститься Довіреність від 10.05.2019 року, яка є дійсною до 10.05.2022 року та посвідчена секретарем виконкому Леляцької сьльської ради Жмеринського району Вінницької області, згідно якої ОСОБА_1 відповідно до усного договору доручення видала цю довіреність Резніку Івану Івановичу для представництва її інтересів. Представникові надається право, серед іншого, представляти довірителя в усіх державних, приватних та інших установах і організаціях, підприємствах, подавати листи, підписувати запити, листи та отримувати на них відповіді. За цією довіреністю представник користується правом подання та отримання необхідних довідок та документів, включаючи заяви, скарги, тощо, розписуватися за мене.

Зазначене вище також підтверджує, що відповідь на звернення ОСОБА_3 надано на адресу, з якої воно і надійшло.

Суд також зазначає, що вищевказані дії відповідача щодо направлення відповіді на звернення від 26.09.2019 року не є предметом оскарження в межах даної адміністративної справи.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Що ж до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В даному ж випадку, у зв`язку із відмовою в задоволенні адміністративного позову підстави для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення відсутні.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 53, м. Вінниця, )

Рішення в повному обсязі складено: 24.01.2020 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна