Справа № 400/1719/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 р. Справа № 400/1719/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001
третя особа:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про:визнання протиправною та скасування постанови від 17.05.2019 р. ВП № 55569396,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - позивач або управління поліції) звернувся до суду з адміністративним позовом Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач або управління ДВС) в якому просило:

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ВП № 55569396 від 17.05.2019 року про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою від 27.06.2019 року суд відкрив провадження у справі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним виконано рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі 814/2851/16, в результаті чого управлінням ДВС винесено постанову від 13.06.2018 ВП № 55569396 про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, позивач не був обізнаний про судову справу № 1440/1939/18, по якій 20.08.2018 року Миколаївським окружним адміністративним судом винесено рішення про визнання протиправною та скасування постанови управління ДВС від 13.06.2018 року № 55569396 про закінчення виконавчого провадження. Отже, посилаючись на статтю 50 КАС України, позивач вказує, що наслідком не залучення ГУНП в Миколаївській області в якості третьої особи, та не повідомлення ГУНП про відкриття провадження у справі № 1440/1939/18, є те, що обставини справи встановлені судовим рішенням у цій справі не мають юридичних наслідків при розгляді позову по іншій справі.

Також, позивач зазначає, що державним виконавцем з 05.10.2018 року по 17.05.2019 року не зроблено жодної виконавчої дії по виконавчому провадженню № 55569396. В свою чергу управління поліції на виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі 814/2851/16 видано наказ № 51 о/с від 15.02.2018 року, та зроблено відповідний запис про поновлення на посаді ОСОБА_1 до трудової книжки, що узгоджується з ч. 2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 34 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 4.

При цьому, позивач звертає увагу, що питання внесення відомостей до трудової книжки регулюється ст. 79 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядком формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 року № 377, які ним дотримано при виконанні вищезазначеного судового рішення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позовних вимог ГУ НП в Миколаївській області відмовити.

Відзив управляння ДВС обґрунтовує тим, що станом на час винесення оскаржуваної постанови рішення суду боржником виконано не було, оскільки був відсутній запис в трудовій книзі про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, на даній посаді продовжував працювати полковник поліції ОСОБА_2 та фактично ОСОБА_1 не приступив до виконання своїх обов`язків за посадою заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Виконання зазначеної вище постанови суду шляхом прийняття боржником наказу про поновлення ОСОБА_1 без фактичного виконання рішення суду носить суто декларативний характер, нівелює саму суть судового рішення, яке мало на меті захистити порушене право позивача на працю відповідно до статті 43 Конституції України, а також зумовлює подальше звернення ОСОБА_1 до суду за захистом порушених прав.

Відповідач вважає, що факт невиконання позивачем судових рішень щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді підтверджується і тим, що 21.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України за фактом невиконання судових рішень у справах №814/2581/16 та № 1440/2177/18 посадовими особами ГУНП в Миколаївській області. Ухвалою від 16.04.2019 року Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/2864/19 надано дозвіл слідчому другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві тимчасовий доступ до виконавчих проваджень №№ 54332439, 55569396, 57884091.

Враховуючи, що стягувачем у виконавчому провадженні № 55569396 є ОСОБА_1 та те, що рішення у справі може вплинути на його права, свободи, інтереси та обов`язки суд, ухвалою від 12.08.2019 року залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 . Суд зобов`язав третю особу надати пояснення по суті позовних вимог.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

18.01.2018 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55569396 за виконавчим листом № 814/2851/16 (а.с. 24).

15.02.2018 позивачем видано наказ № 51 о/с по особовому складу (а.с. 28) згідно з яким на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі № 814/2851/16 скасовано пункт наказу ГУНП в Миколаївській області № 356 о/с від 22.12.2016 року (який вже скасований наказом ГУНП в Миколаївській області від 22.06.2017 № 146 о/с) в частині звільнення відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за ст. 77 ч. 1. п. 6 (у зв`язку зі реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) полковника поліції ОСОБА_1 та поновити на посаді заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління з 23.12.2016 року.

15.02.2018 року позивач здійснив відповідний запис у трудовій книжці за № 14, зокрема, запис за номером 11 (про звільнення) вважати недійсним (а.с. 46).

13.06.2018 року відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому, управлінням ДВС встановлено, що наказом позивача від 15.02.2018 року ОСОБА_1 поновлено на посаді з 23.12.2016 року та надано копії трудової книжки з відповідними записами. Тобто відповідачем визнано факт виконання позивачем судового рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі № 814/2851/16.

05.10.2018 року управлінням ДВС на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року по справі № 1440/1939/18 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, у зв`язку з визнанням протиправною та скасуванням постанови від 13.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження.

В подальшому відповідач виніс оскаржувану постанову від 17.05.2019 року ВП № 55569396, якою за невиконання рішення про поновлення на роботі на боржника (управління поліції) накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

При цьому, підставами для винесення цієї постанови зазначено ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України». Також, в оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що на підставі наказу начальника ГУНП в Миколаївській області № 51 о/с від 15.02.2018 року ОСОБА_1 не поновлено на штатній посаді, відповідно до рішення суду - оскільки не нараховується та не виплачується грошове забезпечення за цією посадою, не видається службове посвідчення, відсутні посадові обов`язки, оскільки на даній штатній посаді працює інша людина.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

На підставі п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 79 Закону України «Про Національну поліцію» порядок формування та ведення особових справ поліцейських визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 3 розділу IV Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом Міністерство внутрішніх справ України від 12.05.2016 року № 377, відомості про службу в поліції вносяться до трудової книжки шляхом здійснення записів про прийняття на службу до поліції та звільнення зі служби в поліції з посиланням на дату та номер відповідного наказу органу поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках виконавчого провадження відповідачем видано наказ № 51 о/с від 15.02.2018 року, яким ОСОБА_1 поновлено на роботі та внесено відповідний запис до його трудової книжки, після чого відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2018 року.

Суд бере до уваги те, що позивач вчинив відповідні дії для виконання рішення суду, а відповідач у постанові про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2018 фактично визнав виконання позивачем судового рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі № 814/2851/16. Тому суд приходить до висновку, що рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 у розумінні статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» вважається виконаним на дату закінчення виконавчого провадження.

Управління поліції звертає увагу, що Закон України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» набув чинності 07.10.2018 року, тому застосувати його під час виконання рішення суду від 12.12.2017 року не є можливим.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» не може бути застосовано до вказаних правовідносин, у зв`язку з тим, що він набув чинності 07.10.2018 року. Так, правовідносини стосовно звільнення ОСОБА_1 , виконання судового рішення про поновлення його на роботі від 12.12.2017 року, а також виконавче провадження № 55569396, яке тривало з 18.01.2018 року до 13.06.2018 року, у тому числі постанова про відновлення виконавчого провадження винесена 05.10.2018 року, тобто до набуття чинності Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже суд приходить до висновку, що не може бути підставою для накладання штрафу законодавчий акт, який набув чинності після вчинення дій (бездіяльності), за які цей штраф накладається.

Враховуючи, що предметом спору є постанова управління ДВС про накладання штрафу на позивача, суд не бере до уваги чисельні висновки, ухвали, рішення та постанови судів у справах, які стосуються поновлення на роботі ОСОБА_1 , здебільшого, що справа № 814/2851/16 прийнята до розгляду Верховним Судом на підставі ухвали від 21.01.2018 року (а.с. 22).

Разом з тим, враховуючи той факт, що стягувачем у виконавчому провадженні № 55569396 є ОСОБА_1 , якого ухвалою від 12.08.2019 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи та зобов`язав надати пояснення по суті позовних вимог, суд критично сприймає відмову від участі у справі з боку третьої особи. Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав будь-яких письмових чи усних пояснень, а також не з`явився у судове засідання хоча і був належним чином повідомлений, суд дійшов висновку, що він втратив інтерес до виконавчого провадження тому суд вважає, що ОСОБА_1 працевлаштувався, а рішення суду про поновлення його на роботі вбачається виконаним.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Миколаївській області підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 159, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області (вул. Адміральська, 37/1, м. Миколаїв, 54001, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ВП № 55569396 від 17.05.2019 року про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.01.2020 року.

Суддя О.В. Малих