Справа № 560/4187/19
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4187/19
РІШЕННЯ

іменем України

22 січня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. представника позивача: Клюцука В.П., представника відповідача: Уроди О.В.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 19.03.2019 року на підставі довідки виданої Державний архівом Жаркаїнського району (Республіка Казахстан) з урахуванням заробітної плати за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року, що відповідає особовим рахункам по нарахуванню заробітної плати, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн;

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнень за один місяць;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком з 11.04.2000 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV. Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , заробітну плату враховано за періоди роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1994 року (в нульовому значенні, оскільки довідка про заробітну плату за цей період відсутня) та з 01.01.1995 року по 31.12.1997 року згідно довідки про заробітну плату від 10.05.2018 року №ЮЛ-Г-130, виданої «Державним архівом Жаркаїнського району».

Вказала, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було направлено запит № 50/0324 до Державного архіву Жаркаїнського району (Республіка Казахстан) щодо витребування довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.01.1992 року по 31.12.1994 року для можливості збільшення розміру пенсії.

19.03.2019 року на адресу відповідача надійшла довідка про заробітну плату від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54, виданої Державним архівом Жаркаїнського району (Республіка Казахстан) за період роботи ОСОБА_1 з січня 1992 року по грудень 1994 року, та копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1992-1994 роки.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в порушення норм пенсійного законодавства не проінформувало ОСОБА_1 про те, що 19.03.2019 року отримало необхідний пакет документів для перерахунку пенсії та не прийняло жодного рішення з вказаного питання у встановленні строки, тим самим порушило права останньої.

Вважає, що починаючи з 19.03.2019 року у ОСОБА_1 виникло право гарантоване Конституцією України на проведення перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 20.12.2019 у цій справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 08.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до головного управління із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54. Рішенням головного управління від 08.05.2019 року у перерахунку пенсії позивачу відмовлено, оскільки суми заробітної плати для обчислення пенсії в довідці від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54 зазначені в грошовій одиниці - казахстанський тенге, незважаючи на те, що національна валюта казахстанський тенге введена в обіг з 15.11.1993 року, про, що позивача повідомлено листом від 24.05.2019 року №796/0324. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено повторний запит до Міністерства соціального захисту населення Республіки Казахстан щодо перевірки та витребування нової довідки про заробітну плату з врахуванням виявлених невідповідностей.

Зазначив, що 30.07.2019 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшла довідка про заробітну плату від 02.07.2019 року № 04-14 ЮЛ-Г-16, видана Державним архівом Жаркаїнського району, Республіка Казахстан, за період роботи позивача з січня 1992 року по грудень 1994 року, з вірним зазначенням грошової одиниці.

Зауважив, що підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої 08.05.2019 року заяви із урахуванням довідки про заробітну плату від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54 відсутні, оскільки зазначена довідка містить помилку у визначенні грошової одиниці.

Вказав, що на підставі заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 04.10.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії позивача, із урахуванням довідки про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16 за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року, виданої Державним архівом Жаркаїнського району Республіка Казахстан.

Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.

11.01.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було направлено запит №50/0324 до Державного архіву Жаркаїнського району, Республіка Казахстан щодо витребування довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року.

19.03.2019 року на адресу відповідача надійшла довідка про заробітну плату позивача від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54, видана Державним архівом Жаркаїнського району, Республіка Казахстан, за періоди роботи ОСОБА_1 з січня 1992 року по грудень 1994 року, а також копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1992-1994 роки.

08.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.05.2019 року №331 у перерахунку пенсії позивачу відмовлено, оскільки у довідку не включені суми заробітку з яких не утримано прибутковий податок.

Суми заробітної плати для обчислення пенсії в довідці від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54 зазначені в грошовій одиниці - казахстанський тенге, незважаючи на те, що національна валюта казахстанський тенге введена в обіг з 15.11.1993 року, про, що позивача повідомлено листом від 24.05.2019 року №796/0324.

В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено повторний запит до Міністерства соціального захисту населення Республіки Казахстан щодо перевірки та витребування нової довідки про заробітну плату позивача з врахуванням виявлених невідповідностей.

30.07.2019 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшла довідка про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16, видана Державним архівом Жаркаїнського району Республіки Казахстан, за період роботи позивача з січня 1992 року по грудень 1994 року, з вірним зазначенням грошової одиниці - радянські рублі.

Листом від 25.09.2019 року №1448/0324 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було повідомлено ОСОБА_1 щодо порядку проведення перерахунку її пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16.

04 жовтня 2019 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16 за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року, виданої Державним архівом Жаркаїнського району Республіка Казахстан.

На підставі заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 04.10.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено з 01.10.2019 року перерахунок пенсії позивача, що підтверджується протоколом за період з 01.10.2019 - 31.10.2019.

З матеріалів справи слідує, що починаючи з 19.03.2019 року у ОСОБА_1 виникло право на проведення перерахунку пенсії, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно ч.4 ст.45 вказаного Закону, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків про те, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до пп.1.7 розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

В ході судового розгляду справи встановлено, та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Державного архіву Жаркаїнського району Республіки Казахстан щодо витребування довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року, 19.03.2019 року на адресу відповідача надійшла довідка про заробітну плату позивача від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54, видана Державним архівом Жаркаїнського району Республіки Казахстан, за періоди роботи ОСОБА_1 з січня 1992 року по грудень 1994 року, а також копії особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1992-1994 роки.

Однак, суми заробітної плати для обчислення пенсії в довідці від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54 зазначені в грошовій одиниці - казахстанський тенге, а також у довідку не включені суми заробітку з яких не утримано прибутковий податок.

Тому, суд погоджується з відповідачем, що підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої 08.05.2019 року заяви із урахуванням довідки про заробітну плату від 25.02.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-54 відсутні, оскільки зазначена довідка містить помилку у визначенні грошової одиниці.

Водночас, судом враховано, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено повторний запит до Міністерства соціального захисту населення Республіки Казахстан щодо перевірки та витребування нової довідки про заробітну плату позивача з врахуванням виявлених невідповідностей, та 30.07.2019 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшла довідка про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16, видана Державним архівом Жаркаїнського району Республіки Казахстан, за період роботи позивача з січня 1992 року по грудень 1994 року, з вірним зазначенням грошової одиниці в радянських рублях.

Листом від 25.09.2019 року №1448/0324 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було повідомлено ОСОБА_1 щодо порядку проведення перерахунку її пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16.

04 жовтня 2019 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16 за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року, виданої Державним архівом Жаркаїнського району Республіка Казахстан.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 04.10.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено з 01.10.2019 року перерахунок пенсії позивачу, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії за період з 01.10.2019 - 31.10.2019 (індивідуальний перерахунок), копія якого міститься в матеріалах справи.

Крім того судом враховано, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, що із будь-якими іншими заявами про перерахунок пенсії, окрім поданих позивачем 08.05.2019 та 04.10.2019, ОСОБА_1 до відповідача не зверталась.

Відтак, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, та правомірно провів перерахунок пенсії позивача з 01.10.2019 на підставі поданої 04 жовтня 2019 року заяви про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату від 02.07.2019 року №04-14 ЮЛ-Г-16 за період роботи позивача з січня 1992 року по грудень 1994 року, виданої Державним архівом Жаркаїнського району Республіка Казахстан, тому вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 19.03.2019 року за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про нарахуванням компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (ст.2 вказаного Закону).

Тобто, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Згідно п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відтак, основною умовою для виплати громадянину, на підставі ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, компенсації - є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

Водночас, під час судового розгляду справи встановлено, що перерахунок та виплата пенсії позивачу проводиться відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, тому підстав для виплати компенсації відсутні, та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн, суд зазначає таке.

Статтею 1174 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, правовою підставою відповідальності за завдану шкоду є правопорушення, складовим елементом якого є: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина. Відсутність хоча б одного зі складових елементів виключає задоволення позову.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до підпункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", встановлено, що шкода підлягає відшкодуванню за наявності складу цивільного правопорушення, складовими елементами якого є: наявність шкоди, неправомірність дій особи, яка заподіює шкоду, безпосередній причинний зв`язок між шкодою та діями, а також вина заподіювача шкоди. При цьому відсутність хоча б одного складового елемента виключає можливість відшкодування шкоди.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачам, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд зазначає, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди та не навів доказів причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіяною йому моральною шкодою (у вигляді душевних страждань та психологічних переживань, що негативно відобразились на його психоемоційному стані).

Крім того, судом таких фактів при розгляді справи по суті встановлено не було.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн.

Водночас, вимога встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати суду звіт про виконання рішення суду не може бути задоволена з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В даному випадку, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі, тому підстави для встановлення судового контролю за виконанням винесеного рішення відсутні.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки, позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 19.03.2019 року за період роботи з січня 1992 року по грудень 1994 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, а також стягнення моральної шкоди та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 січня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.М. Майстер