Справа № 522/11175/19
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/77/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектор 4-го батальйону 2-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Свиди Івана Валентиновича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 05.07.2019 року звернувся позивач із вказаним позовом, який уточнив заявою від 23.07.2019 року та просить суд скасувати постанову серії ДП18 №692853 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22.06.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.06.2019 року біля 10 ранку по вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі рухався на своєму автомобілі разом з дружиною та десятирічним онуком, якому стало зле, у зв`язку з чим він вимушений був терміново шукати місце для зупинки транспортного засобу. Однак, одразу після маневру його зупинили співробітники поліції у зв`язку з тим, що позивач рухався по дорожній смузі, на якій встановлений дорожній знак 5.11 ПДР (смуга для маршрутних транспортних засобів) та винесли постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №692853 від 22.06.2019 року, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що співробітники поліції допустили грубе спілкування з ним, притягнення до адміністративної відповідальності з порушенням порядку розгляду справи, за відсутністю події вчинення правопорушення, без роз`яснення позивачу його прав та обов`язків та без складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що стало підставою для звернення позивача до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року справу прийнято до провадження судді Донцова Д.Ю.

19.11.2019 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній також просить суд визнати протиправними дії інспектора 4-го батальйону 2-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Свиди І.В. відносно складання оскаржуваної постанови, яку ухвалою суду від 19.11.2019 року прийнято до розгляду та залучено до участі у справі інспектора 4-го батальйону 2-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Свиду І.В. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову.

Позивач та його представник адвокат Гречко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У письмовому відзиві на адміністративний позов проти його задоволення заперечив, зазначаючи, що притягнення позивача відбулось у відповідності з вимогами законодавства, процедуру розгляду справи порушено не було, відеозапис як доказ руху позивача по дорожній смузі, на якій встановлений дорожній знак 5.11 ПДР (смуга для маршрутних транспортних засобів) додано до матеріалів справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови.

Інспектор 4-го батальйону 2-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Свиди Іван Валентинович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора 4-го батальйону 2-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Свиди І.В. серії ДП18 №692853 до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

При цьому з постанови вбачається, що 22.06.2019 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі, здійснив проїзд в крайній правій смузі, передбаченій для руху маршрутних транспортних засобів, під знак 5.11, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 079063 вбачається, що 22.06.2019 р. о 10 год. 00 хв. по вул. Чорноморського козацтва, 11 ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лексикою в бік співробітників поліції в грубій формі. На законну вимогу припинити адміністративне правопорушення відмовився та продовжував ображати співробітників поліції, чим вчинив правопорушення за ст. 185 КУпАП.

З наданих сторонами справи заяв з процесуальних питань вбачається, що 22.06.2019 року співробітниками патрульної поліції позивач був підданий адміністративному затриманню. З протоколу ОД № 005144 про адміністративне затримання за ст. 182, ч. 3 ст. 122 КУпАП вбачається, що 22.06.2019 року ОСОБА_1 доставлений у Хаджибеївський ВП Суворовського ВП по вул. Чорноморського козацтва, 31. 22.06.2019 р. о 10 год. 05 хв. у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, для складання протоколу про адміністративне правопорушення ст. 185 КУпАП.

В матеріалах справи наявна карта виїзду швидкої медичної допомоги № 575А від 22.06.2019 р. з ВП «Одеська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги КУ «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф», з якої вбачається що за адресою: вул. Чорноморського козацтва, 31, Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області була викликана екстрена (швидка) медична допомога, пацієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привід виклику запаморочення, дата захворювання 22.06.2019 р., початок захворювання приблизно 10 год. 30 хв.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Досліджуючи надані до суду докази, а саме: постанову серії ДП18 № 692853, протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 079063, протокол ОД № 005144 про адміністративне затримання, карту виїзду швидкої медичної допомоги № 575А, оцінюючи зазначені докази у своїй сукупності суд прийшов до висновку, що у зазначених доказах вбачаються розбіжності, а саме:

- у постанові ДП18 № 692853 від 22.06.2019 р. зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення о 10 год. 30 хв.;

- у протоколі серія АА 079063 вказано, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв.;

- у протокол про адміністративне затримання зазначено, що ОСОБА_1 був підданий адміністративному затриманню о 10 год. 05 хв.;

- у карті виїзду швидкої медичної допомоги № 575А вказано, що час захворювання приблизно о 10 год. 30 хв.

Таким чином, суд приходить до висновку, що о 10 год. 30 хв. позивач не міг перебувати за місцем розгляду справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 11, оскільки згідно протоколу про адміністративне серії АА 079063 о 10 год. 00 хв. він вчинив інше правопорушення та згідно протоколу про адміністративне затримання о 10 год. 05 хв. був підданий адміністративному затриманню та був доставлений до відділення поліції, де саме була викликана на адресу відділення поліції екстрена (швидка) медична допомога для позивача та відповідно до карти виїзду швидкої медичної допомоги № 575А вказано, що час захворювання позивача приблизно о 10 год. 30 хв.

В матеріалах справи знаходиться копія постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 05.11.2019 року по справі щодо розгляду адміністративних матеріалів, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП. Вирішено провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні судом досліджений наданий УПП в Одеській області ДПП відеозапис з автомобільного реєстратора поліцейського автомобіля за 22.06.2019 р., з якого вбачається, що транспортний засіб марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в середній смузі дороги, автомобіль патрульної поліції перестроюється за вищезазначеною машиною після чого, транспортний засіб марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив маневр, перестроївся в русі з середньої дорожньої смуги на дорожню смугу з права після чого автомобіль зупинився.

Судом встановлено, що з відеозапису не видно де саме розміщуються дорожні знаки на дорозі. На дорожній смузі, на якій рухався автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будь-яка дорожня розмітка відсутня, а представником Управління не надано відповідну схему.

Окрім цього, згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, з-поміж іншого, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо наявності відеозапису правопорушення та відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено відеофіксацію. Таким чином, суд вважає наданий представником управління відеозапис недопустимим доказом.

У судовому засіданні в якості свідка допитана дружина позивача ОСОБА_2 . Із показів свідка встановлено, що 22.06.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та їх онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їхали разом на море на автомобілі марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 . По дорозі онуку стало зле, з метою надання допомоги онуку вона попросила чоловіка зупинити автомобіль. Після зупинки автомобіля до них підійшли співробітники поліції, які нахабно почали розмовляти з чоловіком та сказали, що він порушив Правила дорожнього руху. Чоловік став пояснювати співробітникам поліції, що онуку стало зле, тому він здійснив такий маневр і Правила дорожнього руху він не порушував. Після чого співробітники поліції забрали чоловіка в поліцейську машину та відвезли в невідомому напрямку, а ОСОБА_2 з онуком залишились без грошей та пішки пішли додому.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, а повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що зазначені принципи і положення чинного законодавства при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки допустимі докази щодо події правопорушення та вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимоги ст.280 КУпАП, згідно якої посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не виконав вимоги ч.2 ст.19 Конституції України.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначаючи на обов`язкове складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року «у справі за конституційним поданням Уповноваженого з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП» встановлено, що законодавство передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається в скороченому провадженні.

Таким чином, законодавством передбачена можливість фіксації адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці його вчинення. Разом з тим, зазначені висновки не спростовують протиправність оскаржуваної постанови, що було встановлено судом вище.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, законодавством визначено спосіб захисту порушеного права у категорії справ, що розглядається, шляхом скасування постанови та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій інспектора відносно складання оскаржуваної постанови неправомірними.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, за відсутності в діях позивача складу правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі.

Куруючись ст.ст. 2, 4, 7, 9, 77, 205, 241-246, 268-271, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 4-ого батальйону 2-ої роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Свида Іван Валентинович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ДП18 № 692853 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.06.2019 року скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Ю. Донцов