Справа № 160/11334/19
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якій позивач просить:
- стягнути з Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятих рішень, так як, на думку позивача, належний йому автомобіль не є об`єктом оподаткування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від відповідача до суду 24.12.2019 надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що транспортний засіб, який належить на праві власності позивачу є в переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року, опублікованому на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
Позивач з березня 2019 року є власником автомобіля марки Audi модель Q8, 2019 року випуску, об`ємом двигуна 2967 см.куб., державний номер НОМЕР_1 ., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Транспортний податок позивачу за 2019 рік нараховано відповідачем на підставі інформації, опублікованої на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, відповідно до яких автомобіль позивача є об`єктом оподаткування у 2019 році.
На думку позивача його автомобіль не зазначений як об`єкт оподаткування в «Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року» (далі - Перелік), що наведений на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, оскільки технічні характеристики його автомобіля (а саме - об`єм двигуна) не співпадають з характеристиками, наведеними в Переліку.
Вважаючи податкове повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд враховує таке.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакціях, що були чинними на момент їх виникнення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Порядок адміністрування транспортного податку врегульовано статтею 267 ПК України, якою передбачені платники податку, об`єкт та база оподаткування, податковий період.
Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (в редакції закону від 20.12.2016).
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4173 грн., тобто середньоринкова вартість легкового автомобіля, який є об`єктом оподаткування транспортним податком на 2019 рік, має становити не менше 1 564 875, 00 грн.
Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою КМУ від 18.02.2016 №66 (далі - Методика) встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.
Пунктом 2 Методики встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013 №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №813/3965/17.
Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).
На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно з додатком 1 та додатком 2 Методики впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів.
Станом на 01.01.2019 до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, який розміщений на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України віднесено Audi, модель Q8, об`єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - дизель, рік випуску - до 2 років включно. Відповідно до розрахунку з офіційного веб-сайту Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, середньоринкова вартість такого автомобіля за податковий період 2019 року складає 2 243 561,60 грн.
Технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, позаяк, позивач є власником автомобіля марки Audi, модель Q8, 2019 року випуску, з об`ємом двигуна 2967 куб.см., а отже вказаний автомобіль не входить до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року.
Суд вважає, що положення статті 4 ПК України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися, як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 ПК України).
Вказаний підхід національного законодавства узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків.
У зв`язку з цим суд зауважує, що наведений вище аналіз положень чинного законодавства України вказує на відсутність правових підстав для застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів при визначенні об`єкта оподаткування транспортного податку.
Відтак, у цьому випадку тлумачення законодавства, що регулює спірні правовідносини, не на користь платника податків не відповідатиме зазначеному принципу юридичної визначеності та конвенційним гарантіям.
Окрім цього, суд враховує, що рішення податкового органу про збільшення податкових зобов`язань становить втручання у право особи на мирне володіння майном, що, у свою чергу, охоплюється предметом регулювання за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
При цьому втручання держави у право на мирне володіння майном визнається законним, якщо здійснюється на підставі нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.
Водночас, недотримання будь-якого із зазначених вище критеріїв свідчить про те, що втручання держави у право на мирне володіння майном не відповідає вимогам Конвенції та порушує право власності, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
Суд звертає увагу на відсутность у чинному законодавстві правових норм, які б допускали можливість заокруглення показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, як зроблено у затвердженому Мінекономіки переліку, нарахування позивачеві транспортного податку в 2019 році.
В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази здійснення позивачем витрат на правничу допомогу.
Щодо заяви позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору, суд зазначає, що такі витрати в розмірі 768,40 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 77, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 257 - 263, 295 КАС України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська