Справа № 160/11251/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юркова Е.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -
11 листопада 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з вимогами:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований 14.12.1999 року виконавчим комітетом Криворізької міської ради, перебуває на податковому обліку в Криворізькій північній об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Видами господарської діяльності позивача є, зокрема: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах.
07 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 .
Актом фактичної перевірки встановлено:
1) проведення розрахункової операції без реєстрації РРО, КОРО та без видачі відповідного розрахункового документа (на суму 37,00 грн.);
2) на реалізації в магазині знаходяться цигарки "BOND" компакт № 4 за цінами вищими від максимально роздрібних цін на тютюнові вироби встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів, а саме: ціна реалізації цигарок "BOND" компакт № 4, яка вказана на пачці виробником або імпортером 34,29 грн., сума акцизного податку складає 1,71 грн.
3) на момент проведення перевірки в кіоску знаходиться на реалізації алкогольні напої, а саме: пиво "Старий Мельник" 0,5 л. за ціною 22,30 грн., пиво "Чернігівське Максимум" 0,5 л. за ціною 20,65 грн., пиво "Стелла Артуа" 0,75 л., за ціною 44,00 грн., слабоалкогольний напій "Chill" 0,5 л., за ціною 22,40 грн., без наявності ліцензії.
Судом встановлено, що перевірка проведена в присутності продавця ОСОБА_2 .
Правомірність прийнятого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР).
Відповідно до підпункту 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» встановлено мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв.
Відповідно до абзацу 7 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування, та послуг» від 06.07.1995 року № 265 розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Відповідачем у акті перевірки та у відзиві на позов зазначено про реалізацію ФОП ОСОБА_1 у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 цигарок "BOND" компакт № 4 за цінами вищими від максимально роздрібних цін на тютюнові вироби встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів, а саме: ціна реалізації цигарок "BOND" компакт № 4, яка вказана на пачці виробником або імпортером 34,29 грн., сума акцизного податку складає 1,71 грн.
Проте вказані обставини не підтверджені жодними доказами.
Отже жодним письмовим доказом, наданим відповідачем, не доводить вину позивача, оскільки судом не встановлено, що саме у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 здійснено реалізацію цигарок "BOND" компакт № 4 за цінами вищими від максимально роздрібних цін на тютюнові вироби встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів.
Таким чином, фактично неможливо встановити реалізацію позивачем товару за цінами, нижчими, ніж визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» від 30.10.2008 року № 957, що, в свою чергу, вказує на неможливість притягнення позивача до відповідальності за абзацем 14 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481.
Відповідно до частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Позивачем у поданому позові не заперечувалась обставини наявності станом на час проведення фактичної перевірки у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 алкогольних напоїв, а саме: пиво "Старий Мельник" 0,5 л. за ціною 22,30 грн., пиво "Чернігівське Максимум" 0,5 л. за ціною 20,65 грн., пиво "Стелла Артуа" 0,75 л., за ціною 44,00 грн., слабоалкогольний напій "Chill" 0,5 л., за ціною 22,40 грн.
За визначенням, наданим у статті першій Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземниих суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;
місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.
Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку про провадження ФОП ОСОБА_1 на момент проведення фактичної перевірки діяльності по продажу алкогольних напоїв, які перебували у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: пиво "Старий Мельник", пиво "Чернігівське Максимум", пиво "Стелла Артуа" 0,75 л., слабоалкогольний напій "Chill" 0,5 л., за ціною 22,40 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що термін дії ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом) ФОП ОСОБА_1 починається з 11.06.2019 року, в той час як перевірка позивача була проведена 07.06.2019 року.
Відповідні заперечення особою, у присутності якої проведена перевірка ФОП ОСОБА_1 , - продавцем ОСОБА_2 не зазначені в акті перевірки.
Доводи позивача про те, що станом на час проведення фактичної перевірки вказані алкогольні напої не реалізовувались судом відхиляються, оскільки перебування такого товару (алкогольні напої) у кіоску, наявність продавця, встановлення цін на товар вказують на факт реалізації товарів.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією № 41 від 22.10.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 284,59 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 284,59 грн. (двісті вісімдесят чотири гривні 59 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 січня 2020 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков