Справа № 400/3253/19
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 р. справа № 400/3253/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод", вул. Набережна, 64,Галицинове,Вітовський район, Миколаївська область,57286

до відповідача:Миколаївської митниці ДФС, вул.Московська, 57-А,Миколаїв,54017

про:визнання протиправними та скасування рішень від 06.04.2019 р., 07.04.2019р, 19.04.2019 р., 24.04.2019р, 27.04.2019 р.; карток відмов від 06.04.2019 р., 07.04.2019 р., 19.04.19р, 24.04.2019 р., 27.04.2019 р.,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (далі - позивач або Товариство) звернулось з позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі - відповідач або Митниця), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA504010/2019/000092/2 від 06.04.2019 р., UA504010/2019/000094/2 від 07.04.2019 р., UA504010/2019/000105/2 від 19.04.2019 р., UA504010/2019/000109/2 від 24.04.2019 р., UA504010/2019/000111/2 від 27.04.2019р.; визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України UA504010/2019/00130 від 06.04.2019 р., UA504010/2019/00132 від 07.04.2019 р., UA504010/2019/00144 від 19.04.2019 р., UA504010/2019/00148 від 24.04.2019 р., UA504010/2019/00151 від 27.04.2019 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що під час митного оформлення, відповідач поставив під сумнів заявлену позивачем митну вартість товару, хоча будь-які неточності та розбіжності були відсутні і витребував додаткові документи, які були надані в повному обсязі, однак незважаючи на отримання всіх документів, які підтверджують складові митної вартості товару, Митниця прийняла оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації.

Ухвалою від 11.10.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позову та зазначив, що при виконанні митних формальностей спрацювала система управління ризиками. За результатами оцінки ризиків модулем АСАУР (автоматизована система аналізу та управління ризиками) згенеровано обов`язкові митні процедури у виді контролю правильності визначення митної вартості. Відповідач посилається на те, що надані позивачем для митного оформлення документи не містили всіх даних, які б підтверджували задекларовану ним митну вартість товару. Ці обставини розцінені Митницею як підстава для коригування митної вартості товару за другорядним методом.

05.11.2019 р. судом прийнято ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

10.12.2018 р. Товариство уклало контракт №В20-Е-2018/18-353 з товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний Будинок «Гало-Полімер», РФ (Російська Федерація) на поставку натр їдкого (гідроксиду натрію) (п. 1.1. контракту); ціна на товар та обсяг відповідно: 1500 тн +/- 20% та 1200 тн +/- 20% (обсяг), 307,10 дол. США та 240,7 дол. США (за тонну), 460 650 дол. США та 288 840 дол. США (загальна сума).

Вказаний вантаж задекларовано позивачем за електронними митними деклараціями, однак Митниця надіслала Товариству електронні повідомлення, в яких вимагала надати документи щодо страхування товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, договір із третіми особами, пов`язаний із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

На кожне повідомлення, Товариство надіслало листи, якими Митницю було повідомлено, що товар сторонами контракту не страхувався, вказано на відсутність договорів з третіми особами, ціна овару включає всі витрати по доставці, договір з третіми особами не укладався. Надано відповідачу доручення, інформацію біржових котирувань, сертифікати якості відправника, платіжні доручення.

За результатами опрацювання поданих позивачем документів, Митниця склала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів UA504010/2019/00130 від 06.04.2019 р., UA504010/2019/00132 від 07.04.2019 р., UA504010/2019/00144 від 19.04.2019 р., UA504010/2019/00148 від 24.04.2019 р., UA504010/2019/00151 від 27.04.2019р.

Одночасно, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA504010/2019/000092/2 від 06.04.2019 р., UA504010/2019/000094/2 від 07.04.2019 р., UA504010/2019/000105/2 від 19.04.2019 р., UA504010/2019/000109/2 від 24.04.2019 р., UA504010/2019/000111/2 від 27.04.2019р.

Як стверджує відповідач, митницею митне оформлення здійснено аналогічного товару за митною декларацією UA2040/2018/13499 від 26.12.2018 р. (за всіма спірними рішеннями), а тому спірними рішеннями цілком правомірно скориговано митну вартість товару позивача на підставі другорядного методу.

В подальшому, з метою розмитнення товару, який необхідний у господарській діяльності Товариства, останнє подало нові митні декларації, в яких товар задекларовано за митною вартістю, яка визначена відповідачем.

Як передбачено ст. 49 Митного кодексу України (далі-МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 57 ч. 2 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Стаття 54 ч. 6 МК України надає органу доходів і зборів право відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ст. 55 ч. 1 МК України).

Згідно із ст. 53 ч. 3 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Вищенаведеною нормою законодавець встановив загальний перелік документів, які можуть бути витребувані митним органом для перевірки правильності визначення митної вартості товару і її не слід розуміти таким чином, що в кожному випадку митний орган повинен витребовувати всі перелічені документи - які саме документи витребовувати, митний орган повинен вирішувати в кожній конкретній ситуації з урахуванням всіх обставин і характеристик товару що декларується.

Позивач повідомляв відповідача про те, що умовами контракту страхування товару не передбачено, а тому неодноразові вимоги відповідача надати документи щодо страхування товару, безпідставні.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи відповідача про те, що іншою митницею аналогічний товар розмитнений за іншою вартістю ніж задекларована позивачем.

Сам по собі факт відмінності ціни, яка наводиться декларантом від звичайної ціни на аналогічні товари, не може беззастережно свідчити про її невірне визначення декларантом, так як ціна товару є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів, а тому в господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.

При розгляді адміністративної справи № 826/12037/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/78159391), Верховним Судом в постанові від 27.11.2018 р. висловлена правова позиція, згідно якої наявність в інформаційних базах даних митного органу даних про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням іншої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Відсутність підписів на платіжному дорученні в іноземній валюті або банківських металах пояснюється тим, що таке доручення подавалось в електронному виді, що дозволяється приписами Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затверджене постановою Правління Національного банку України 28 липня 2008 р. № 216, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 р. за № 910/15601.

Відповідно до ст. 57 ч. 1-3 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Стаття 77 ч. 2 КАС України покладає на відповідача обов`язок доведення правомірності свого рішення.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість визначення ним митної вартості товару позивача за основним методом, а наявність в його базах даних інформації про аналогічні товари з іншою митною вартістю, не є свідченням помилкового визначення її позивачем. Інші наведені відповідачем обставини, такого висновку не спростовують, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 19210 грн., що підтверджується платіжним дорученням №04728 від 03.10.2019 р. (а. с. 4), який підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Доказів понесення інших судових витрат не надано.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (вул. Набережна, 64,Галицинове,Вітовський район, Миколаївська область,57286 ідентифікаційний код 33133003) до Миколаївської митниці ДФС (вул.Московська, 57-А, Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 39536431) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA504010/2019/000092/2 від 06.04.2019 р., UA504010/2019/000094/2 від 07.04.2019 р., UA504010/2019/000105/2 від 19.04.2019 р., UA504010/2019/000109/2 від 24.04.2019 р., UA504010/2019/000111/2 від 27.04.2019 р.

3. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України UA504010/2019/00130 від 06.04.2019 р., UA504010/2019/00132 від 07.04.2019 р., UA504010/2019/00144 від 19.04.2019 р., UA504010/2019/00148 від 24.04.2019 р., UA504010/2019/00151 від 27.04.2019 р.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-А, Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 39536431) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (вул. Набережна, 64,Галицинове,Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ідентифікаційний код 33133003) судовий збір в розмірі 19210 грн.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич