Справа № 460/4301/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2020 року м. Рівне №460/4301/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якій просить суд визнати протиправною та скасувати відмову відповідача, оформлену листом від 06.08.2019 № 59/03.11 щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31.05.2019.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його загальний трудовий стаж за період з 12.01.1982 по 31.05.2019 становить понад 34 роки, з них пільговий за Списком № 2 дробильником дробарко-сортувального цеху ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» за період з 18.05.1994 по 31.12.1997 та з 01.05.1998 по 31.05.2019 більше 24 років, що підтверджується записами у трудовій книжці. По досягненню 55 років позивач звернувся до відповідача з заявою та необхідними документами для призначення пільгової пенсії, однак відповідач відмовив у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року.

Позивач вважає таку відмову безпідставною стверджуючи, що обов`язок зі сплати страхових внесків несе роботодавець.

Тому вважає, що доводи відповідача про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах спростовуються записами у трудовій книжці, Уточнюючою довідкою про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а за результатами атестації робочих місць за умовами праці наказами по підприємству підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позову не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.90-92), у якому зазначив про безпідставність вимог позивача щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з огляду на те, що позивач не має необхідного страхового стажу, передбаченого підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначає про відсутність у трудовій книжці позивача відомостей, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах (про зайнятість протягом повного робочого дня у шкідливих умовах, проведення атестації робочого місця тощо), оскільки згідно з наданими позивачем матеріалами 01.07.1997 затверджено перелік робочих місць працівникам, по яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 та Списку № 2, де пунктом 3 зазначено посаду «дробильники - позиція 2010100а-11908», а згідно з записами в трудовій книжці позивача в період з 18.05.1994 по 25.12.2002 позивач працював на посаді машиніста дробильно-сортувального цеху, яка не підлягала атестації та не входить до вищезазначеного переліку. Проведеною перевіркою первинних документів про характер та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах ОСОБА_1 встановлено, що позивач працював у шкідливих і важких умовах праці на посаді дробильника дробарно-сортувального цеху, що передбачено Списком № 2, з 26.12.2002, тобто 11 років 5 місяців 5 днів, при необхідному спеціальному стажі 12 років 6 місяців, що не надає права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. Окрім того зазначає про незарахування до загального страхового стажу позивача періоду роботи за 2016-2019 роки з огляду на відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей щодо сплати страхових внесків з заробітної плати позивача за вказаний період. З таких підстав просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з урахуванням такого.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квітні 2019 року йому виповнилось 55 років (а.с.18-19).

31.05.2019 позивач звернувся до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою, у якій просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с.52).

До вказаної заяви позивач додав: копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.18-19); копію трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.12-15); копію військового квитка НОМЕР_3 від 13.04.1982 та довідку № 1084 від 04.04.2019 (а.с.66-67), копію свідоцтва № НОМЕР_4 від 19.12.1981 (а.с.68), довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 № 13 від 02.04.2019 (а.с.84), № 141 від 03.05.2019, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників: № 9 від 02.04.2019, № 10-12 від 01.04.2019 (а.с.63-65), № 14 від 02.04.2019 (а.с.69), № 11700 від 16.04.2019; заяву про спосіб виплати пенсії від 05.04.2019 та копії наказів про атестацію робочого місця: від 22.01.1997 № 2-ІІ (а.с.70-71), від 01.07.1997 № 43-в (а.с.22-23), від 16.07.2002 № 25-в (а.с.24-25), від 09.03.2007 № 12-в (а.с.86), від 16.07.2007 № 35-в (а.с.26), від 03.04.2012 № 20-В (а.с.72), від 23.07.2012 № 33-в (а.с.30).

Листом від 06.08.2019 за вих. № 59/03.11 Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 та пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У вказаному листі зазначено, що згідно з наданими копіями документів для призначення пенсії, доданих позивачем до поданої заяви від 31.05.2019 № 572, загальний стаж роботи становить: 27 років 11 місяців 13 днів. Також зазначено про відсутність підстав для призначення пенсії у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до пенсійного фонду за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року (а.с.10-11).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Таким чином, правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

При цьому, за правилами застосування Списку № 2, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; у період з 16.01.2003 по 03.08.2016 застосуванню підлягає Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36; з 03.08.2016 - Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

У позовній заяві позивач зазначає, що працював дробильником дробарно-сортувального цеху ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» у період з 18.05.1994 по 31.12.1997 та з 01.05.1998 по 31.05.2019, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Суд дослідив трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 та встановив такі записи:

запис № 1, 12.01.1982 зарахований слюсарем автотранспортного цеху Виробничого об`єднання «Ровнодорстройматеріали», наказ 6-к від 08.01.1982;

запис № 2, 10.04.1982 звільнений у зв`язку з призовом на військову службу згідно зі ст. 36 п.3 КЗпП УССР, наказ 83-к від 10.04.1982;

запис № 3, 13.04.1982-23.04.1984 служба в Радянській армії;

запис № 4, 03.07.1984 прийнятий на роботу слюсарем 3 розряду 4 бригади ремонтної майстерні Ровенської автобази, наказ 45-к від 03.07.1984;

запис № 5, 17.10.1984 переведений водієм 3 класу 2 бригади, наказ № 76 від 16.10.1984;

запис № 6, 28.12.1984 переведений слюсарем 3 розряду 6 бригади ремонтно-механічної майстерні, наказ 94-к від 29.12.1984;

запис № 7, 07.03.1986 звільнений з роботи за п. 1 ст. 36 КЗпП УССР за згодою сторін, наказ 18 к від 07.03.1986;

запис № 8, 20.03.1986 прийнятий бетонщиком 2 розряду у Будівельно-монтажне управління «Промстрой-10», наказ № 104 від 20.03.1986;

запис № 9, 13.05.1986 присвоєно третій розряд теслі бетонщика, наказ 72 від 13.05.1986;

запис № 10, 13.05.1986 звільнений за ст. 36 п. 7 КЗпП УССР (вирок суду), наказ 44 від 13.05.1986;

запис № 11, 22.05.1986 прийнятий в Автобазу треста «Кировоградстрой» водієм 3 класу, наказ 21 к від 20.05.1986;

запис № 12, 08.05.1987 звільнений по ст. 36 п. 5 КЗпП УССР по переводу в ПМК-14, наказ 20к від 07.05.1987;

запис № 13, 09.06.1987 прийнятий у Пересувну механізовану колону № 14 Будівельно-монтажного тресту «Кировоградстрой» бетонщиком 2 розряду по переводу з АК № 5 треста «КВС» на період будівництва, наказ № 40 від 11.06.1987;

запис № 14, 31.05.1988 звільнений за закінченням строку трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП УССР), наказ № 41 від 01.06.1988;

запис № 15, 29.06.1988 прийнятий на роботу до Заводу залізобетонних конструкцій з високоміцних бетонів в арматурний цех водієм автонавантажувача, наказ № 476 к від 29.06.1988;

запис № 16, 28.09.1988 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УССР, наказ № 753 к від 28.09.1988;

запис № 17, 15.11.1988 прийнятий на роботу у Виробниче об`єднання «Рівнезалізобетон» в цех збірного залізобетону № 2 формувальником по 3 розряду, наказ № 178 к від 15.11.1988;

запис № 18, 10.04.1989 звільнений з роботи у зв`язку з вступом в силу вироку суду, наказ № 80-к від 07.08.1989;

10.04.1989-03.12.1993 відбування строку покарання згідно з вироком суду, довідка 008146;

18.05.1994 зарахований машиністом дробарки дробарно-сортувального цеху Берестовецького спецкар`єру, наказ від 18.05.1994 № 19-к;

02.11.1995 присвоєно IV розряд машиніста дробарки дробарно-сортувального цеху, наказ від 13.11.1995 № 71-к;

10.04.1995 на базі державного Берестовецького спецкар`єру створено відкрите акціонерне товариство «Берестовецький спецкар`єр», наказ від 10.04.1995 № 33-В;

01.01.1998 переведений сторожем дробарно-сортувального цеху, наказ від 30.12.1997 № 73-к;

01.05.1998 переведений машиністом дробильної установки IV р. дробильно-сортувального цеху, пр. 28-к від 29.04.1998;

26.12.2002 переведений дробильником дробарно-сортувального цеху, наказ від 26.12.2002 № 49 к;

23.07.2012 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (розділ І позиція 8.1а), наказ від 23.07.2012 № 33-В;

запис без номера від 01.05.1998 вважати невірним. 01.05.1998 переведений дробильником дробарно-сортувального цеху, наказ від 14.08.2019 № 5-к;

18.05.1994 запис від 18.05.1994 н. № 19-к від 18.05.1994 вважати недійсним. Зарахований дробильником дробарно-сортувального цеху наказ від 14.08.2019 № 5-к;

18.05.1994 зарахований дробильником дробарно-сортувального цеху, наказ від 14.088.2019 № 5-к;

запис від 02.11.1995 згідно з наказом № 71-к від 13.11.1995 присвоєно IV р. машиніста дробарки дробарно-сортувального цеху вважати недісйним;

02.11.1995 присвоєно IV р. дробильника дробарно-сортувального цеху, наказ від 14.08.2019 № 5-к (а.с.12-15; а.с.17).

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 у розділі І «Гірничі роботи» пункту 1 «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні» передбачено: «Робітники: дробильники», а також передбачено «машиністи дробильних установок» (робітники кар`єрів, розрізів, копалень, гідравлік, драг, промивальних приладів: роботи на поверхні шахт, рудників і дренажних шахт. Роботи на промислових майданчиках будівництва шахт, рудників, розрізів, кар`єрів, копалень, драг, метрополітенів, тунелів, підземних каналів та інших підземних споруд. Гірничі роботи з рекультивації земель, буріння технічних свердловин, профілактики та гасіння підземних пожеж, пожеж на териконах і породних відвалах. Буровибухові роботи.).

Згідно з довідкою в матеріалах справи ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» від 21.08.2019 № 23а, професії машиніст дробарки, машиніст дробильної установки, дробильник ідентичні по виробничому процесу та складності. Із списку класифікації професій, що дають право на пільгові пенсії, класифікуються під одним кодом 1,1а (а.с.17).

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено наявність трудового стажу позивача не менше 30 років, а робота за Списком № 2 (дробильником) з 18.05.1994 по 31.12.1997 та з 01.05.1998 по 31.05.2019 підтверджена записами у трудовій книжці.

Разом з тим, у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 містяться записи про визнання інших записів недійсними.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, згідно з пунктом 1.1 якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.4 вказаної Інструкції передбачено, що записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6. Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

У пункті 2.10. цієї ж Інструкції передбачено, що у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

Дослідивши записи у трудовій книжці НОМЕР_1 суд з`ясував, що відомості про роботу позивача внесені у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а внесення виправлення до записів про роботу виконано згідно з вимогами Інструкції.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, за наявності відповідних записів про роботу у трудовій книжці трудовий стаж вважається підтвердженим належним чином.

Окрім того, в матеріалах справи наявна Уточнююча довідка про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 21.08.2019 № 23, згідно з якою з 18.05.1994, наказ № 19-к від 18.05.1994, по 31.12.1997 та з 01.05.1998, наказ № 28-к від 29.04.1998, по даний час ОСОБА_1 працює у ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» дробильником дробарно-сортувального цеху напротязі повного робочого дня, що надає право на пільгову пенсію за Списком № 2, розділ 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 за № 461. По результатам атестації робочих місць за умовами праці наказом по підприємству від 01.07.1997 № 43-в; від 16.07.2002 № 25-в; від 16.07.2007 № 35-в; від 23.07.2012 № 33-в підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення на вказаних в довідці роботах (а.с.16). Зазначена довідка також додавалась позивачем до поданої заяви від 31.05.2019 на призначення пенсії.

Так, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку (пункти 8, 9).

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

У відповідності до пункту 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У пункті 4.2 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зазначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

В матеріалах справи містяться накази ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» від 22.01.1997 № 2-ІІ про проведення атестації робочих місць за умовами праці (а.с.20-21), від 01.07.1997 № 43-в про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.22-23), від 16.07.2002 № 25-в про підсумки атестації робочих місць за умовами праці (а.с.24-25), від 09.03.2007 № 12-В про проведення атестації робочих місць за умовами праці (а.с.27), від 16.07.2007 № 35-в про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством (а.с.26, 28-29), від 03.04.2012 № 20-В про проведення атестації робочих місць за умовами праці (а.с.31), від 23.07.2012 № 33-В про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством (а.с.30, 32-33), якими затверджено перелік робочих місць, робіт, професій, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 та по Списку № 2, серед яких зазначено посаду позивача за відповідні періоди роботи.

В дослідженій судом уточнюючій довідці від 21.08.2019 № 23 міститься інформація про проведення атестації робочих місць та дані документів, на підставі яких здійснювалася така атестація (а.с.16), що підтверджує зайнятість позивача за відповідною професією за Списком № 2 за результатами атестації умов праці, що надає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, пенсійним органом відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року, про що зазначено у листі від 06.08.2019 № 59/03.11 (а.с.10-11), з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»)

Частиною першою статті 14 цього Закону визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином законодавством передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків, яка покладається на роботодавця.

У відзиві на позов відповідач зазначає про незарахування до загального страхового стажу позивача періоду роботи за 2016-2019 роки з огляду на те, що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у період з 01.01.2016 по 30.11.2016, з 01.03.2017 по 31.07.2019 зазначено суми заробітної плати помісячно, однак сплату страхових внесків не підтверджено, а у період з 01.12.2016 по 28.02.2017 взагалі не зазначено суми заробітку (а.с.87-89). Вказане, на думку відповідача, свідчить про відсутність підстав для зарахування означеного періоду роботи позивача до загального та пільгового стажу роботи.

Ухвалою від 23.12.2019 суд витребував у Відкритого акціонерного товариства «Берестовецький спецкар`єр», зокрема, письмову інформацію з доданням доказів у підтвердження щодо сплати внесків до Пенсійного фонду за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року.

На виконання вказаної ухвали суду ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» подало суду довідку від 06.01.2020 за вих. № 42, у якій повідомило, що єдиний внесок нараховується на заробітну плату всіх працюючих. За період з грудня 2016 року по квітень 2019 року підприємство сплатило єдиного внеску в сумі 494091,97 грн (а.с.45).

Водночас, суд вважає необхідним зазначити, що саме по собі невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду не повинно мати наслідком позбавлення позивача соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що суперечило б основним конституційним засадам у сфері соціального захисту. Суд переконаний, що несплата страхових внесків роботодавцем не є підставою для не зарахування відповідних періодів роботи до пільгового стажу та відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з цих підстав.

Аналогічних висновків дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.05.2019 у справі № 500/2619/18.

За таких обставин, враховуючи, що записи у трудовій книжці НОМЕР_1 підтверджують характер роботи позивача у період з 18.05.1994 по 31.12.1997 та з 01.05.1998 по 31.05.2019 за Списком № 2, що надає право на включення цього періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправною.

В частині позовної вимоги зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 31.05.2019, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У ході судового розгляду судом не встановлено обставин, а відповідач заперечуючи проти позову не навів аргументів, які б свідчили, що для прийняття рішення на користь позивача (про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2) не виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, суд не підміняє пенсійний орган, оскільки не приймає рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу, а, враховуючи висновки суду у даній справі, зобов`язує відповідача прийняти таке рішення за наявності достатніх підстав для цього, передбачених законом та наданих позивачем документів.

При цьому, ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Суд вказав, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Разом з цим, у рішенні ЄСПЛ «Салах Шейх проти Нідерландів» визначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що обраний позивачем зобов`язальний спосіб захисту в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є достатнім та повною мірою сприятиме ефективному відновленню порушеного права позивача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), відповідно до пункту 1.7. якого днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Суд встановив, що позивач досяг пенсійного віку 28.04.2019 (а.с.18-19), а вперше за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач звернувся до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою від 31.05.2019 (а.с.9).

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені обставини справи, з метою належного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 29.04.2019.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує, що за подання адміністративного позову позивачем сплачено 769,00 грн судового збору, що підтверджується квитанцією від 13.12.2019 (а.с.4), вказана сума зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України 16.12.2019.

Водночас, за подання до суду даного позову позивачеві належало сплатити судовий збір в сумі 768,40 грн.

Відтак, кошти в сумі 60 коп. є коштами судового збору, внесеними у більшому розмірі, ніж встановлено законом, які повертаються за клопотанням особи, яка їх сплатила за ухвалою суду (частина перша статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Тому, відповідно до частини першої статті 139 КАС України суд присуджує на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, буд. 7, ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оформлену листом від 06.08.2019 № 59/03.11 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.04.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 січня 2020 року (у період з 20.01.2020 по 24.01.2020 головуючий суддя Нор У.М. перебувала на лікарняному).

Суддя Нор У.М.