Справа № 360/4970/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4970/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю:

представника позивача: Рудої О.О.,

представника відповідача: Білашової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 06.11.2019 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 34000,00 грн (а.с.4-12).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що позивач є фізичною особо-підприємцем з 08.01.2014, номер запису 0001375 та здійснює діяльність за КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

17.10.2019 за адресою здійснення позивачем підприємницької діяльності, а саме: магазин по АДРЕСА_1, посадовими особами ГУ ДПС у Луганській області була проведена фактична перевірка господарської діяльності. Підставами перевірки був наказ №201 від 09.10.2019 «Про проведення фактичної перевірки» з метою перевірки дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтва, у тому числі свідоцтва про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, встановлених законодавством України.

За наслідками вказаної перевірки ГУ ДПС у Луганській області складений акт від 17.10.2019 № 108/12-32/32-01/ "Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами", в якому зафіксовані порушення, а саме ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР - здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР - здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

На підставі даного акту ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.11.2019 № , яким до позивача застосовано адміністративний штраф у розмірі 34000 гривень.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач позовні вимоги не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних в повному обсязі (а.с.35-43). В обґрунтування зазначив, що з метою забезпечення контролю за дотриманням вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, наказом ГУ ДПС у Луганській області від 09.10.2019 №201 було призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (магазин). Перед початком проведення фактичної перевірки особі, яка здійснювала розрахункові операції на ім`я ОСОБА_2 , було пред`явлено службові посвідчення та ознайомлено з наказом ГУ ДПС у Луганській області від 09.10.2019 № 201 та направленнями на проведення фактичної перевірки від 09.10.2019 №№ 119, 120, що підтверджується її особистим підписом на зворотному боці направлень. Перевірку здійснено у присутності продавця ОСОБА_2 . Встановлено, що 17.10.2019 у магазині, де здійснює господарську діяльність суб`єкт господарювання ОСОБА_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (магазин), продавець ОСОБА_2 здійснила продаж покупцеві алкогольного напою, а саме пива «Київське» світле, об`ємом 1,95 л, із вмістом спирту 3,8% об., виробник ПрАТ «Оболонь» (), ДСТУ 3888, з датою виробництва 12.09.2019, у кількості однієї пляшки за ціною 46,00 грн та тютюнових виробів - сигарет «STRONG» з фільтром, 20 сигарет у пачці, ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник «Винниківська тютюнова фабрика», дата виробництва 26.09.2019, у кількості однієї пачки, ціна на пачці 29,50 грн, продано за 30,00 грн.

Як зазначає відповідач, розрахунковий документ за фактом реалізації вищевказаних товарів не видавався. На момент реалізації алкогольного напою та тютюнових виробів ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за вказаною адресою у ФОП ОСОБА_1 відсутні. Факт продажу алкогольного напою та тютюнових виробів без наявності дозвільних документів підтверджується поясненнями, наданими покупцем ОСОБА_3 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 17.10.2019, останній придбав 17.10.2019 у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , пляшку пива «Оболонь Київське розливне», ДСТУ 3888, виробник ПрАТ «Оболонь» (вул. Богатирська, З, м. Київ), із вмістом спирту 3,8% об., об`ємом 1,95 л, за ціною 46,00 грн. Вказане пиво знаходилось у холодильнику, сигарети «STRONG», виробник «Винниківська тютюнова фабрика», ДСТУ ТОСТ 3935:2004, вміст нікотину 0,6 мг, смол 8 мг, за ціною 30,00 грн за одну пачку.

Крім того, факт реалізації алкогольного напою та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій підтверджується фотоматеріалами, здійсненими під час проведення перевірки.

За результатами перевірки було складено акт від 17.10.2019 № 108/12-32/32-01/ «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами». ГУ ДПС у Луганській області відповідно до ст. 17 Закону № 481 прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.11.2019 № про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій на суму 34 000,00 грн у зв`язку з виявленням факту порушення вимог ст. 15 Закону № 481 в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами відповідно.

Вказане рішення направлено на адресу ОСОБА_1 листом ГУ ДПС у Луганській області від 06.11.2019 № ФОП-946/12-32-32-01-12 та отримано позивачем 11.11.2019.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

11.01.2020 представник позивача надав до канцелярії суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що податковим органом не доведено при перевірці реалізації свідком ОСОБА_2 пляшки пива та сигарети, відсутнє також їх вилучення, огляд та визнання речовими доказами такої пляшки пива, сигарет та отриманих коштів у відповідності до вимог КУпАП. Крім того, зазначив, що відповідачем не доведено, що відбувся факт реалізації алкогольних напоїв, а саме пива та сигарет, оскільки він нічим, крім пояснень невідомого чоловіка не підтверджується, а також на фото відсутній факт фіксації реалізації товарів, та взагалі відсутній на фото свідок ОСОБА_3 . Просив задовольнити позовні вимоги (а.с.83-87).

Правом на подачу заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався.

Ухвалою суду від 25.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2).

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити позов. Представник позивача надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні у якості свідка були допитані ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши повні матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 08.01.2014, основним видом економічної діяльності є 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.16).

Згідно укладеного між Новоайдарською районною спілкою споживчих товариств та ФОП ОСОБА_1 договору оренди об`єкту нерухомості від 05.02.2019 позивач з 05.02.2019 по 31.12.2019 користувалася магазином, загальною площею 40,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.88-91).

Позивач в судовому засіданні підтвердила, що не має ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

09.10.2019 за ім`я в.о.начальника Головного управління ДПС у Луганській області надійшла доповідна записка начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів разом з додатком №129/12-32-32-01-07 про розгляд питання щодо проведення фактичної перевірки на підставі п.п.80.2.5 ст.80 Податкового кодексу України, оскільки в ході доперевірочного аналізу встановлено, що у магазині за вказаною вище адресою здійснюється реалізація підакцизних товарів, при цьому ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами немає, РРО немає (а.с.118,119).

09.10.2019 на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.8 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.13 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 та п.80.8 ст.80 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Луганській області винесено наказ №201 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (магазин) з 17.10.2019 по 26.10.2019 в тому числі позаробочий час (а.с.44).

09.10.2019 ГУ ДПС у Луганській області винесені направлення №№119,120 від 09.10.2019 на проведення фактичної перевірки з 17.10.2019 по 26.10.2019 ФОП ОСОБА_1 у складі начальника відділу ОСОБА_4 та головного державного ревізора-інспектора Колочко Т.П. (а.с.45,46).

17.10.2019 о 09 год. 30 хв. співробітниками ГУ ДПС у Луганській області, а саме ОСОБА_4 та Т .П . Колочко проведено фактичну перевірку в присутності продавця ОСОБА_2 з попереднім ознайомленням її під підпис з наказом про проведення фактичної перевірки та направленнями на її проведення, щ підтверджується її особистим підписом (зворотній бік а.с.45-46).

За результатами перевірки 17.10.2019 було складено акт № 108/12-32/32-01/, додаток до акту №1, а також відібрані письмові пояснення покупця ОСОБА_3 та продавця ОСОБА_2 (а.с.47-51).

ОСОБА_2 підписала як сам акт перевірки, так і додаток до нього без внесення будь-яких зауважень до них.

При перевірці встановлено, що в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проводить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , було реалізовано продавцем ОСОБА_2 алкогольні та тютюнові вироби, а саме пиво «Київське» світле, об`ємом 1,95 л, із вмістом спирту 3,8% об., виробник ПрАТ «Оболонь» (), ДСТУ 3888, з датою виробництва 12.09.2019, у кількості однієї пляшки за ціною 46,00 грн та тютюнових виробів - сигарет «STRONG» з фільтром, 20 сигарет у пачці, ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник «Винниківська тютюнова фабрика», дата виробництва 26.09.2019, у кількості однієї пачки, ціна на пачці 29,50 грн, продано за 30,00 грн. Також перевіркою встановлено, що позивачем порушено ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР - здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР - здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.47-48).

До вказаного акту долучено фотоматеріали, пояснення продавця та покупця, складено додаток №1 до акту (а.с.49,50,51,55-64,120-122).

Як наслідок встановлених порушень, 06.11.2019 за № ГУ ДПС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення, яким встановлено порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 Податкового кодексу України і ч.2 ст.17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 застосовано штрафні санкції в сумі 34000,00 грн (а.с.53).

Вказана сума штрафу підтверджується розрахунком фінансових санкцій по акту перевірки №108/12-32/32-01/ від 17.10.2019 ФОП ОСОБА_1 і складається з:

-17 000 грн - штраф за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії (абзац 6 частини 2 ст.17 Закону №481/95-ВР);

-17 000 грн - штраф за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії (абзац 6 частини 2 ст.17 Закону №481/95-ВР).

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення разом з розрахунком фінансових санкцій до акту фактичної перевірки № 108/12-32/32-01/ від 17.10.2019 направлено до позивача засобами поштового зв`язку листом від 06.11.2019 №ФОП-946/12-32-32-01-12, яке отримано останнім 11.11.2019, що підтверджується власним підписом (а.с.52-54).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 06.11.2019 № позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до приписів пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені ст.ст. 75, 80, 81 ПК України.

Так, згідно пп. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів п. 80.1, п. 80.2 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: пп. 80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки.

Суд зазначає, що встановлені Главою 8 розділу ІІ ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні ПК України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 ПК України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Як вже зазначав суд раніше, ГУ ДПС у Луганській області на підставі наказу від 09.10.2019 № 201 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 17.10.2019 № 108/12-32/32-01/. Наведене свідчить про те, що допуск посадових осіб до перевірки фактично відбувся, що не заперечується позивачем.

З огляду на зміст положень ст.ст. 80, 81 ПК України платник податку, який вважає порушеним порядок проведення податкової перевірки, зокрема фактичної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при проведенні податкової перевірки.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що контролюючий орган мав законні підстави для проведення фактичної перевірки позивача, а доводи позивача щодо порушень з боку контролюючого органу щодо проведення перевірки за відсутності позивача, не ознайомлення її з наказом про проведення фактичної перевірки та направленнями на перевірку, не вручення примірника акту перевірки, є неприйнятними по вище викладеним мотивам.

Щодо виявлених порушень під час перевірки суд зазначає наступне.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність передбачену Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481).

Відповідно частини 14 статті 15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

За приписами статті 17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абзац шостий частини другої статті 17).

Частиною четвертою ст. 17 Закону № 481 встановлено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно пунктів 2 та 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30 липня 1996 року № 854, роздрібна торгівля алкогольними напоями - це діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Так, в судовому засіданні судом був досліджений оригінал матеріалів фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , яким підтверджено, що в магазині позивача під час проведення перевірки було вибірково перевірено наявний товар та виявлено пиво світле «Оболонь Київське розливне», виробник ПрАТ «Оболонь» вартістю 46 грн у кількості 1 шт. та тютюнові вироби «Київ» вартістю 27 грн у кількості 4 шт., що підтверджується додатком №1 від 17.10.2019 до акту перевірки (а.с.49). Також вказані обставини підтверджуються наявними фотоматеріалами (а.с.56-62,121).

Оглядом зазначених фото судом також встановлено, що в магазині позивача окрім вказаної пляшки пива в холодильнику з назвою торгівельної марки «Сармат» також наявні й інші алкогольні напої, а саме пиво інших виробників (а.с.56).

Окрім того, судом у якості свідка допитано начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Луганській області ОСОБА_4, який стверджував, що він разом з Колочко Т.П. на підставі наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 09.10.2019 №201 та направлень від 09.10.2019 №№ 119,120 проводили фактичну перевірку позивача в магазині за адресою: АДРЕСА_1 (магазин) 17.10.2019.

При цьому зазначив, що 09.10.2019 він особисто, будучи у вказаному селі, зайшов до магазину відповідача та побачив реалізацію алкогольних напоїв та тютюну. За прилавком магазину була ОСОБА_2 . З наявної бази даних ним було встановлено відсутність у відповідача ліцензій на продаж тютюну та алкогольних напоїв, про що було підготовлено відповідну доповідну записку.

Прибувши 17.10.2019 на перевірку, вони побачили як в магазин ввійшов чоловік, після того як він вийшов з магазина, в руках він тримав пляшку пива «Оболонь Київське розливне» та пачку сигарет «STRONG» з фільтром. Запитавши у чоловіка, де він їх придбав, останній відповів, що придбав у даному магазині та вказав вартість придбаного товару, чек йому не видавався. Після цього, вони відібрали в нього письмові пояснення, сфотографували з товаром та зайшли до магазину для проведення перевірки. В магазині була присутня ОСОБА_2 , яка сама назвала себе продавцем ФОП Макогон, ніяких документів на підтвердження цьому не надала, оскільки пояснила, що працює лише 2 години на день в магазині продавцем і трудові відносини не оформлюють, оскільки вона вже пенсіонер. В приміщенні окрім неї перебували й інші громадяни, які здійснювали покупки.

Також свідок пояснив, що вони представились, показали свої посвідчення, надали для ознайомлення наказ та направлення, після чого ОСОБА_2 зателефонувала Макогон та розповіла їй про те, що відбувається перевірка і передала слухавку йому. Він особисто спілкувався з позивачем по телефону та розповів їй про підстави та наявні документи для проведення фактичної перевірки. В самому магазині в одному із холодильників вони побачили декілька пляшок пива, які зафіксували за допомогою фотозйомки. Окрім того, одна з пляшок співпадала із назвою тієї пляшки, яка була реалізована покупцю. Сигарети у кількості 4 пачок ОСОБА_2 дістала із-під коробка та поклала на коробку, що також відображено на фото. Окрім того, ними складено додаток №1 від 17.10.2019 до акту, в якому вибірково відобразили наявність в магазині пива та сигарет, вартість яких зазначала сама ОСОБА_2 , жодних зауважень з приводу акту та додатку до нього ОСОБА_2 не зазначила. Після проведення перевірки він особисто подзвонив до правоохоронних органів за номер 102 про здійснення безліцензіонного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, однак так і не дочекались наряду поліції. 29.10.2019 ГУ ДПС у Луганській області направило на ім`я начальника Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області матеріали фактичних перевірок, серед яких і відносно ФОП ОСОБА_1 для прийняття рішення відповідно вимог чинного законодавства. Також зазначив, що перевірка проводилась в рамках вимог діючого законодавства та жодного тиску та залякування з боку перевіряючих ОСОБА_2 не було.

Допитаний судом у якості свідка покупець ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що з присутніх у залі судового засідання осіб йому відома ОСОБА_2 - продавець магазину. Також зазначив, що дійсно 17.10.2019 він перебував у особистих справах в селі Окніно Новоайдарського району та зайшов до магазину, в якому перебувала ОСОБА_2 . В магазині він побачив пиво, яке стояло в одному з холодильників. Пляшок було декілька, різних виробників і він вибрав собі пиво «Оболонь Київське розливне», виробник ПрАТ «Оболонь», яке купив в цьому магазині за ціною 46,00 грн. Також купив сигарети «STRONG» з фільтром за 30,00 грн. Сигарети також йому надали на вибір пачку «STRONG» та пачку «Київ», він обрав саме «STRONG». Вартість йому сказала продавець. Він розплатився готівкою, якими купюрами розраховувався не пам`ятає. Ніяких відмов з приводу реалізації вказаного товару продавець йому не говорила. Звідки продавець доставала сигарети він не бачив. На вулиці біля магазину його зупинили співробітники податкової інспекції, представились і запитали: де і за скільки він придбав вказані товари, - та запропонували йому надати свої письмові пояснення з цього приводу. Він, як законослухняний громадянин, погодився на це і там же на вулиці написав письмові пояснення, які є в матеріалах справи (а.с.51). Також підтвердив суду, що на фото дійсно зафіксований він, хоча там не відображено його обличчя.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила в суді про те, що посадові особи представились, показали свої посвідчення та пред`явили для ознайомлення наказ та направлення на проведення перевірки. В усіх документах, а саме в акті перевірки, додатку №1 до акту, направленнях дійсно стоїть її підпис та вона особисто писала в цих документах. Також підтвердила, що в неї відбирались письмові пояснення та робилась фотозйомка. Пред`явлені судом для огляду фотографії свідок підтвердила, що всі вони дійсно зроблені у магазині ОСОБА_1 та в них все вірно зафіксовано.

При цьому, в судовому засіданні свідок зазначила про те, що повністю відмовляється від пояснень, які вона давала під час перевірки та зазначила про те, що вона перебуває у дружніх стосунках з позивачем. 17.10.2019 ОСОБА_1 зателефонувала їй та попросила прийняти товар в магазині, для чого вона і прийшла в магазин. До початку перевірки в магазин дійсно входив чоловік та просив продати йому пиво та сигарети. Вона йому відповіла, що пиво та сигарети не передбачені для продажу, а належать їй, оскільки вона їх придбала для свого сина та чоловіка. Цьому чоловіку вона нічого не продавала. Після цього зайшли перевіряючи, пред`явили їй документи, вона їх допустила до перевірки, оскільки нічого не розуміла, що відбувається, а останні її залякали. Також пояснила суду, що пиво у кількості 3 або 4 пляшки (точно не пам`ятає) і 5 пачок сигарет під назвою «STRONG» та «Київ» купила у автолавці для свого чоловіка та сина. Також зазначила, що сигарети були в неї у сумці і вона їх достала на вимогу перевіряючих. Пиво поставила до холодильнику для того, щоб воно охолонуло.

Отже аналізуючи у сукупності письмові матеріали фактичної перевірки та показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про те, що факт реалізації в магазині позивача пива та тютюнових виробів без наявності ліцензії повністю підтверджений та доведений.

Той факт, що ОСОБА_2 відмовилась від своїх пояснень, які вона давала під час перевірки та заперечувала факт продажу нею підакцизних товарів в судовому засіданні, суд розцінює як лінію захисту позивача. А крім того, сама ОСОБА_2 не заперечувала того факту, що в магазині перебувало і пиво, і тютюнові вироби, а також те, що нею нібито для сина були придбані сигарети марки «Київ» і «STRONG», при цьому вже під час перевірки ОСОБА_2 надала лише 4 пачки сигарет «Київ», а пачка сигарет «STRONG» була виявлена перевіряючими у покупця ОСОБА_3 .

Окрім того, свідок ОСОБА_2 путалась у своїх показаннях щодо самого покупця ОСОБА_3 , дій перевіряючих під час проведення перевірки та телефонної розмови з позивачем, що суд відносить до похилого віку та юридичної необізнаності свідка.

Що стосується розміру фінансових санкцій, застосованих відповідачем до позивача, то він повністю відповідає вимогам законодавства, а саме відповідно до абзацу 6 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» чітко визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в тому числі і у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000,00 гривень.

Всього сума штрафу складає 34 000 гривень за 2 виявлених порушення (а.с.19).

Доводи позивача про те, що згідно з пунктом 8 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 02.06.2003 №790, передбачено складання саме рішення про застосування фінансових санкцій, а не податкового повідомлення-рішення, як зроблено відповідачем, суд вважає неприйнятним виходячи з наступного.

Приписи ст. 17 Закону № 481 не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790). Зокрема, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом з тим, відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу. Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності ПК України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Вказане стосується також і норм, які регулюють повноваження контролюючих органів у розумінні ПК України.

Згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов`язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями платнику податків у тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Відповідно до п. 113.3 ст. 113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Вказане поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Отже з наведеного вбачається, що поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи. Не є винятком і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Вказана норма чітко встановлює, що у разі, коли контролюючий орган діє на підставі ст. 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення- рішення.

Таким чином, підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про те, що у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, контролюючий орган зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення. Прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні ПК України у разі виявлення порушень вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме ПК України. Приписи статті 17 Закону № 481 у даному випадку можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам ПК України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються саме нормами ПК України. Вказане стосується також і норм Порядку № 790.

Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні ПК України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам ПК України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням «Перехідних положень» до Кодексу.

Твердження позивача про те, що підставою для застосування фінансових санкцій за відсутність ліцензії на роздрібний продаж алкогольних напоїв може бути протокол, складений правоохоронними органами є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 790, однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Таким чином підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є саме акт про результати фактичної перевірки від 17.10.2019 № 108/12-32/32-01/.

Крім того, суд звертає увагу на те, що притягнення до адміністративної відповідальності згідно норм КУпАП та застосування штрафних санкцій згідно вимог ст.11-1 та ст.15 Закону №481/95-ВР є різними видами відповідальності і вони не можуть ставитись в залежність один від одного.

Зауваження позивача про те, що надані фотоматеріалами неможливо розцінювати як належні та допустимі докази, оскільки з них неможливо установити факт реалізації товару та обличчя покупця, суд також вважає неприйнятними.

Так фотоматеріалами, здійсненими під час проведення перевірки, зафіксовано алкогольні напої та тютюнові вироби, наявні для реалізації в магазині, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 . Відомості про такі товари також містяться у додатку № 1 до акта про результати фактичної перевірки від 17.10.2019 № 108/12-32/32-01/.

За визначенням ст. 1 Закону № 481, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

При цьому, законодавець не ототожнює роздрібну торгівлю саме з проведенням розрахункової операції в магазині, позаяк дії по підготовці товару для продажу, його демонстрації на торгових площах, пропонування споживачам тощо також охоплюються цим поняттям.

Відповідно до цього, вже той факт, що в торговому залі магазину, де провадить господарську діяльність позивач, виявлено наявність алкогольних напоїв, розміщених у відповідному торговому обладнанні, а саме у холодильнику - вітрині (тобто у холодильнику з прозорим склом, який дозволяє демонструвати товар), та тютюнових виробів, вказане вважається фіксацією факту господарської діяльності позивача з продажу таких товарів.

Отже, розмістивши пляшки алкогольних напоїв та тютюнові вироби без наявності дозвільних документів на продаж таких товарів, позивач зробив публічну пропозицію придбати такі товари необмеженому колу осіб.

Відтак, відповідач вірно кваліфікував обставини щодо порушення позивачем вимог частини другої статті 17 Закону №481.

Окрім того, допитаний у якості свідка покупець ОСОБА_3 підтвердив суду, що це дійсно він зафіксований на фото, він придбавав в магазині позивача пляшку пива та пачку сигарет, а також наявність в магазині окрім проданого йому товару ще іншого виду пива та сигарет. Свідок ОСОБА_2 підтвердила суду, що в її присутності проходила фотозйомка перевіряючими та оглядом фотографій підтвердила, що вони здійснені під час проведення перевірки 17.10.2019 в магазині позивача.

У суду не виникає жодних сумнівів з приводу факту реалізації ОСОБА_2 ОСОБА_3 пива та пачки сигарет.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджується порушення позивачем вимог зазначених вище законодавчих актів. Відтак, відповідачем обґрунтовано та правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення про притягнення позивача до відповідальності, розмір якої не виходить за межі встановленого законодавством, що виключає обґрунтованість всіх доводів позивача та його представника щодо цього.

Суд враховує також положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи та пояснень свідків, суд дійшов висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, понесені нею витрати у вигляді сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2,5,77,90,139,241-245, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя Н.М. Басова