Справа № 1.380.2019.000795
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2020 року

Київ

справа №1.380.2019.000795

адміністративне провадження №К/9901/36322/19

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусак М. Б., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.000795 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма «Габен» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року (повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року).

До касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору та про заміну сторони на правонаступника.

Доходжу висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 330 КАС України, а саме, у касаційній скарзі не зазначено обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з тексту касаційної скарги, скаржником не наведено підстав для касаційного оскарження судового рішення, оскільки в ній не міститься посилань на допущене судом апеляційної інстанції неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права (із зазначенням пункту, частини, статті закону або іншого нормативно-правового акта, який невірно застосовано або порушено судом).

Крім цього, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Так, згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення, відстрочення від сплати судового збору, є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

У відповідності до статті 8 цього закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеними правовими нормами КАС України та Закону № 3674-VI встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, або звільнити від сплати такого збору.

Із змісту чинного правового регулювання вбачається, що термін «майновий стан сторони» не охоплює випадки, коли стороною у справі є держава, представником якої у даному спорі є заявник.

Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду дорівнює 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 4 вказаного закону за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскаржуваною постановою позов було задоволено частково та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13 вересня 2018 року № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання у розмірі 5 457 051,48 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 6 вказаного закону, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, враховуючи, що у 2019 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1921 грн, сума судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову в цій частині, становила 19 210,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 38 420 грн та підлягає сплаті за наступними реквізитами: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: 6007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)"; символ звітності банку: 207.

Відповідно до статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору в повному обсязі та зазначення підстав для касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року.

Крім цього, доходжу висновку про необхідність заміни сторони у справі - Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Львівській області.

Так, у відповідному клопотанні відповідач послався на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», відповідно до якої Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області реорганізовано шляхом його приєднання до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області; установлено, що територіальні органи, що реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до їх передачі територіальним органам Державної податкової служби.

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31 липня 2019 року проведено державну реєстрацію Головного управління Державної податкової служби у Львівській області.

Наказом Державної податкової служби України від 12 липня 2019 року № 14 затверджено, зокрема, положення про Головне управління Державної податкової служби у Львівській області, вимоги якого мають дотримуватися керівниками територіальних органів Державної податкової служби України з дня державної реєстрації юридичної особи.

Отже, з 31 липня 2019 року повноваження Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області перейшли до його правонаступника - Головного управління Державної податкової служби у Львівській області.

Згідно із статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Керуючись статтями 52, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИЛА:

1. Замінити відповідача у справі № 1.380.2019.000795 на Головне управління Державної податкової служби у Львівській області.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про відстрочення сплати судового збору.

3. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.000795 залишити без руху.

4. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М. Б. Гусак