Справа № 340/2753/19
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/2753/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Начальника Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Кравцова І.О про скасування постанови та закриття провадження у адміністративній справі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу №134456 від 15.10.19 Укртрансбезпеки "Про застосування адміністративно - господарського штрафу" та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки:

-відповідач невчасно повідомив позивача щодо розгляду справи стосовно нього;

- з невідомих причин представники відповідача двічі зважували транспорт позивача у короткий проміжок часу, при цьому результати зважування суттєво відрізнялись;

- відсутні свідоцтва на підтвердження перевірки ваг, на яких зважувався транспорт позивача.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, а також відзив на позовну заяву (уточнений), згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування, а тому зазначений розрахунок не є актом індивідуальної дії та як наслідок не порушує прав позивача, отже не може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства України (а.с. 73-82, 122-131).

Судом залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) (а.с. 1-2, 143-145).

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги із підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про дату час і місце судового засідання (а.с.97-100)

Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

03.10.2019 о 17:59 год. на автодорозі Н-14 75 км «Олександрівка - Кіровоград-Миколаїв» зупинено автомобіль MAN TGX 18.440 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом контейнеровозом DONBUR, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , які згідно свідоцтва про державну реєстрацію належать ФОП « ОСОБА_1 », про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 86), згідно якого порушено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме проїзд великоваговим транспортом без відповідного дозволу або плати за проїзд.

Також, складено акт №025-435 від 03.10.2019 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, згідно якого нормативно допустима вага 44 тон, фактична 43,7 тон, при цьому осьові навантаження тон при нормативно допустимому 11, фактичне 6,5, при нормативно допустимому 11, фактичне 12, при нормативно допустимому 24, фактичне 25,11 (а.с. 38).

При цьому транспортний засіб зважувався двічі, та видано два чеки, в яких суттєво відрізняється вага транспортного засобу з напівпричепом контейнеровозом.

Так 1-й чек (талон) № 1957 датований 17:30 год. 03.10.2019 при цьому вага транспортного засобу з напівпричепом контейнеровозом становить 44100 кг.(а.с. 11), 2-й чек (талон) № 1960 датований 17:59 год. 03.10.2019 при цьому вага транспортного засобу з напівпричепом контейнеровозом становить 43705 кг.(а.с. 11, зворотна сторона аркуша), тобто з невідомих причин за такий короткий проміжок часу вага транспортного засобу з напівпричепом контейнеровозом зменшилась аж на 395 кг.

15.10.2019 начальником Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області винесена постанова № 134456 про застосування адміністративно-господарського штрафу згідно ч.1 абз.15 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн. (а.с. 33).

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Так, спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про автомобільні дороги", який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

У відповідності до ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (в подальшому - Порядок №879), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.4 п.2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно п.30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Співробітниками відповідача проведено розрахунок № 1244 плати за проїзд вагового та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с. 39, зворотна сторона аркуша).

Відповідно до пунктів 25, 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567, (далі - Порядок №1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надіслано на адресу позивача повідомлення про розгляд справи лише - 12.10.2019 (а.с.16,17).

Судом встановлено, що згідно витягу відстеження поштових відправлень Укрпошта, відправлення вручено: особисто 25.10.2019 (а.с.16,17).

Згідно п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом раніше встановлено, що повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який було призначено на 15.10.2019 року, направлено позивачу поштою 12.10.2019, а отримано ним лише 25.10.2019 року. Всупереч пункту 27 Порядку №1567, справу про накладення адміністративно-господарського штрафу розглянуто у відсутності позивача та позбавлено його права на участь у процесі прийняття рішення.

Щодо зважування транспортного засобу двічі, та видання двох чеків, в яких суттєво відрізняється вага транспортного засобу з напівпричепом контейнеровозом, а саме на 395 кг., то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 24 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. N 879, (далі - Порядок) після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

При цьому відповідачем не надано жодного доказів на приведення водієм габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами, а також на внесення плати за проїзд такий.

Також, відповідач не довів того, що водій фактично у полі вилучив з транспортного засобу 395 кг. шроту соєвого розсипного за такий короткий проміжок часу.

Також, ухвалою суду від 18 листопада 2019 року зобов`язано відповідача до 12 грудня 2019 року, надати до суду належним чином завірені матеріали перевірки та інших доказів на підставі яких прийнято постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу №134456 від 15.10.19.

На виконання вимог ухвали суду, представником відповідача, в тому числі були надані копії сертифікату перевірки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA (а.с. 88), копію сертифікату відповідності низької якості, яку неможливо дослідити, через низьку якість викопіювання, а також свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 90).

Відповідно до п. 13 Порядку під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Судом встановлено, що при здійсненні габаритно-вагового контролю, співробітники не зазначили обладнання на якому здійснювалось зважування транспортного засобу належного позивачеві, а тому представником відповідача, не доведено, що таке зважування відбувалось саме приладом автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо надання належних та достатніх доказів, доказування правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законним та обґрунтованими в частині скасування постанови.

Стосовно позиції представника відповідача, що оскільки за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування, а тому зазначений розрахунок не є актом індивідуальної дії та як наслідок не порушує прав позивача, отже не може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства України, то суд зазначає, що доводи сторін повинні бути викладені в межах предмету позову. Так, позивач оскаржує постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а не відповідний розрахунок, а тому вказані доводи представника відповідача не стосуються предмету доказування та не можуть бути враховані судом в межах позовних вимог по цій адміністративній справі.

Крім того, транспортний засіб позивача зважувався двічі, проте представник відповідача у відзиві на позовну заяву, а також уточненому відзиві на позовну заяву, описує лише про одиничний факт зважуванні, нічого не зазначаючи про інший випадок такого зважування.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки спірне рішення не є актом притягнення особи до адміністративної відповідальності, а прийняте за порушення ведення господарської діяльності на транспорті та встановлює адміністративно-господарський штраф за порушення, виявлене та зафіксоване в акті перевірки внаслідок реалізації відповідачами функцій контролю діяльності автоперевізників, що передбачений вказаними вище нормами. Натомість норми КУпАП регулюють порядок притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення та не поширюються на спірні в цій справі правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 384,20 грн., слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до начальника Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Кравцова І.О. (25031, м. Кропивницький, вул. Автолюбителів, 2, ) про скасування постанови та закриття провадження у адміністративній справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №134456 від 15 жовтня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Дата складання повного рішення - 27.01.2020.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун