Справа № 826/19058/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2020 року

Київ

справа №826/19058/16

провадження №К/9901/35872/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.

розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Національного банку України до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Пащенка К. С., суддів: Чудак О. М., Шейко Т. І., та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Бужак Н. П., суддів: Твердохліб В. А., Троян Н. М.

І. Суть спору

1. У грудні 2016 року Національний банк України (далі - Нацбанк) звернувсь до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС Мін`юсту), за участю третьої особи - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування постанови від 25 листопада 2016 року №52407064 про накладення штрафу.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

2. На підставі заяви ОСОБА_1 03 жовтня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Мін`юсту Артемчуком Т. В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 52407064 із виконання виконавчого листа від 20 вересня 2016 року № 826/7833/16, яким зобов`язано Нацбанк (в особі його відповідальних осіб до повноважень яких, буде відноситься вчинення відповідних дій) відновити функціонування Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Союз" в якості діючої банківської установи, в т.ч., але не виключно відновити функціонування кореспондентського рахунку АТ "КБ "Союз" в Нацбанку, відновити АТ "КБ "Союз" в якості учасника системи електронних платежів (СЕП), відновити АТ "КБ "Союз" в якості абонента системи електронної пошти НБУ, відновити роботу АТ "КБ "Союз" у всіх інформаційних задачах Нацбанку, до яких банк був підключений раніше, а саме: система підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України "VAL-CLI"; інформаційно-довідкова система з купівлі та продажу кредитних ресурсів у національній валюті на міжбанківському кредитному ринку "КредІнфо2"; система розміщення та кількісного обігу депозитних сертифікатів Національного банку України "СЕРТЛАЙН2"; система обслуговування обігу державних облігацій України та облігацій внутрішніх місцевих позик "ОВДП-онлайн2"; система автоматизації здійснення Національного банку України реєстрації договорів резидентів-позичальників про отримання кредитів в іноземній валюті від нерезидентів-кредиторів "Реєстр договорів з нерезидентами 2"; програмний продукт депозитарного обліку "Модуль зберігача" Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України"; АРМ "Заявка"; АРМ "Статзвiтнiсть"; Єдина інформаційна система "Реєстр позичальників", відновити інформаційний обмін АТ "КБ "Союз" з державними установами, а саме: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; Державна митна служба; Державний комітет фінансового моніторингу, дозволити усі початкові платежі банку АТ "КБ "Союз" у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу АТ "КБ "Союз" у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, повідомити усі банки про відновлення роботи АТ "КБ "Союз" у зазначених вище системах; зобов`язано Нацбанк в порядку встановленому чинним законодавством України та/або нормативними актами Нацбанку (в особі його відповідальних осіб до повноважень яких буде відноситься вчинення відповідних дій) відновити інформацію про Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Союз" як діючу банківську установу (в т.ч., але не виключно - шляхом, розміщення зазначеної інформації на сторінці Офіційного інтернет-представництва Національного банку України, включаючи розміщення такої інформації у відповідному розділі, в якому відображається Довідник діючих банківських установ України).

3. Вищевказані вимоги виконавчого документу зобов`язано боржника (Нацбанк) виконати у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Разом з цим попереджено останнього, що у разі невиконання рішення в наданий для добровільного виконання строк, воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

4. Постанова про відкриття виконавчого провадження № 52407064 від 03 жовтня 2016 року отримана позивачем 10 жовтня 2016 року за вх. № 326/118970.

5. У зв`язку з невиконанням боржником вимог постанови про відкриття провадження від 03 жовтня 2017 року, відповідачем 11 жовтня 2016 року прийнято постанову ВП № 52407064 про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040,00 гривень.

6. 12 жовтня 2016 року на адресу відповідача надійшов лист Нацбанку за вх. № 31097-0-33-16, в якому позивач зазначає, що законодавством не передбачено можливості відновлення діяльності банків після відкликання у них банківської ліцензії та початку процедури їх ліквідації, у зв`язку з чим 06 жовтня 2016 року, з метою виконання судового рішення, позивач звернувся до суду із заявою про встановлення способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2016 року № 826/7833/16 шляхом прийняття Правлінням Нацбанком акту індивідуальної дії, яким передбачатимуться порядок і послідовність дій його підрозділів та ПАТ "КБ "Союз" щодо відновлення діяльності останнього як банку, у зв`язку з чим позивач просив відповідача зупинити виконавче провадження.

7. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року у справі № 826/7833/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного від 05 квітня 2017 року, у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про роз`яснення рішення суду відмовлено. Рішення набрало законної сили.

8. 12 жовтня 2016 року державним виконавцем сформовано вимогу № 20.1-424/14, відповідно до якої у строк до 21 жовтня 2016 року включно зобов`язано Нацбанк виконати рішення за виконавчим листом від 20 вересня 2016 року № 826/7833/16, або надати письмові пояснення щодо причин неможливості такого виконання. Також державним виконавцем попереджено боржника про відповідальність, передбачену статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" та Кримінальним кодексом України.

9. 18 жовтня 2016 року позивач звернувся до апеляційного суду із заявою про відстрочення виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року № 826/7833/16.

10. 24 жовтня 2016 року за вх. № 17836-0-2616 на адресу відповідача надійшли письмові пояснення позивача від 21 жовтня 2016 року № 18-0012/87185, в яких останній зазначає про неможливість виконання судового рішення у зв`язку із відсутністю законодавчої процедури вчинення відповідних дій. У листі Нацбанку також зазначено, що з метою виконання судового рішення він звернувся до суду із заявою про встановлення способу виконання зазначеної постанови, у зв`язку з чим просив визнати причини невиконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року у справі № 826/7833/16 поважними та не надсилати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. Також позивач зазначив, що має намір виконати судове рішення у повному обсязі.

11. 24 жовтня 2016 року відповідачем прийнято постанову про відкладення проведення виконавчих дій за виконавчим листом від 20 вересня 2016 року № 826/7833/16 та зобов`язано Нацбанк у строк до 31 жовтня 2016 року надати копію Регламенту Правління Нацбанку та пояснення, оскільки боржником не вказано які саме дії перешкоджають йому виконати рішення суду у спосіб, встановлений судом, - шляхом прийняття акту індивідуальної дії. Вказана постанова отримана боржником 24 жовтня 2016 року.

12. 01 листопада 2016 року за вх. № 18310-0-26-16 боржником на адресу державного виконавця подані письмові пояснення від 31 жовтня 2016 року № 18-0005/39781 щодо поважності причин невиконання рішення суду та заява про відкладення виконавчих дій до розгляду заяви банку про встановлення способу виконання судового рішення. Крім того, боржником надіслано документи на вимогу державного виконавця.

13. Разом з цим, протягом жовтня та на початку листопада 2016 року до державного виконавця надходили листи від ПАТ "КБ "Союз" та ОСОБА_1 щодо ухилення Нацбанку від виконання рішення суду.

14. 08 листопада 2016 року за вх. № 18953-0-26-16 на адресу Міністра юстиції України надійшов лист Голови Нацбанку від 02 листопада 2016 року № 18-0005/90480 щодо проведення спільної робочої групи для пошуку законних способів врегулювання питання щодо відновлення ПАБ "КБ "Союз" як банківської установи, оскільки законодавством не передбачено відновлення діяльності банків за рішенням суду або з інших підстав.

15. 09 листопада 2016 року головним державним виконавцем Артемчуком Т. В. прийнято постанову про накладення штрафу на Нацбанк у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано останнього виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (до 23 листопада 2016 року включно). Крім того, боржника, відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", за невиконання без поважних причин рішення суду та статті 382 Кримінального кодексу України за неумисне виконання рішення суду попереджено про відповідальність.

16. 17 листопада 2016 року у відповідь на лист Голови Нацбанку від 08 листопада 2016 року вх. № 18953-0-26-16 ВДВС Мін`юсту повідомив позивача, що не заперечує стосовно проведення спільної робочої зустрічі щодо організації виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року у справі № 826/7833/16, якою зобов`язано Нацбанк відновити функціонування АТ "КБ "Союз" в якості діючої банківської установи, а також повідомлено, що дане засідання відбудеться 21 листопада 2016 року о 15:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73.

17. 23 листопада 2016 року за вх. 20085-0-26-16 позивачем до державного виконавця подано письмове пояснення щодо поважності невиконання судового рішення та заяву про відкладення виконавчих дій до розгляду заяви банку про встановлення способу виконання судового рішення. Крім того, боржник просив державного виконавця звернутися до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення суду.

18. Не зважаючи на наведене, 25 листопада 2016 року державним виконавцем прийнято постанову про накладення на Нацбанк штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк судового рішення.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

19. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року, в позові відмовлено.

20. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця, адже станом на момент закінчення строку для добровільного виконання рішення суду виконано не було.

21. Таку позицію Окружного адміністративного суду міста Києва підтримав і Київський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

IV. Касаційне оскарження

22. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

23. В обґрунтування касаційної скарги вказує на неврахування судами попередніх інстанцій, що Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачено можливості відновлення діяльності банків після відкликання у них банківської ліцензії та початку їх ліквідації. У зв`язку з цим 06 жовтня 2016 року Нацбанком з метою виконання судового рішення подано до суду заяву про встановлення способу виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року у справі № 826/7833/16, за наслідками розгляду якої відсутнє судове рішення, що набрало законної сили.

23.1. Вказує, що наведена заява свідчить про намір Нацбанку виконати судове рішення, а відтак постанова про накладення штрафу прийнята без поважних причин та є протиправною, враховуючи, що Нацбанк чотири рази звертався до відповідача із заявами про поважність причин невиконання судового рішення.

24. Водночас ОСОБА_1 у відзиві вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

25. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

26. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

27. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" обумовлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

29. За змістом статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. При цьому стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, а боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

30. Згідно з частиною першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

31. Пунктом 16 частини третьої статті 18 цього ж Закону передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

32. Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

33. У свою чергу, стаття 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

34. В силу частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

35. Вказана норма також кореспондується з положеннями статті 129-1 Конституції України, згідно з якою, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

36. Частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

VI. Позиція Верховного Суду

37. Як вбачається з матеріалів справи, боржником у виконавчому провадженні № 52407064 із виконання виконавчого листа від 20 вересня 2016 року № 826/7833/16 в розумінні статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" є Нацбанк.

38. Матеріали справи свідчать, що у зв`язку з невиконанням боржником вимог постанови про відкриття провадження від 03 жовтня 2017 року, відповідачем 11 жовтня 2016 року прийнято постанову ВП № 52407064 про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040,00 гривень.

39. В подальшому, 09 листопада 2016 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано останнього виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, тобто у строк до 23 листопада 2016 року.

40. У зв`язку з невиконанням боржником вимог наведеної постанови, 25 листопада 2016 року відповідачем, на підставі статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі 10200,00 гривень.

41. Спірні правовідносини, які склались у цій справі зводяться до питання щодо правомірності прийняття відповідачем постанови про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі, зважаючи на те, що Нацбанком неодноразово пояснювалось поважність причин невиконання судового рішення та вживались заходи, які полягли у зверненні із заявою про відкладення виконавчих дій до розгляду заяви банку про встановлення способу виконання судового рішення, при цьому боржник просив державного виконавця звернутися до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення суду.

42. Так, у цій справі Нацбанк у строк, установлений для добровільного виконання вимог виконавчого документу не виконав, що ним не заперечується та у зв`язку з чим відповідачем неодноразово приймалась постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення.

43. Слід зазначити, що судами розглядалась справа № 826/16466/16, в якій оскаржувалась постанова відповідача від 09 листопада 2016 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн., за наслідками розгляду якої Київський апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 25 квітня 2017 року, якою відмовив в задоволенні позовної вимоги, яка стосувалась вищевказаної постанови відповідача від 09 листопада 2016 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 гривень.

44. Враховуючи приписи частини четвертою статті 78 КАС України, слід констатувати правомірність постанови головного державного виконавця Артемчука Т. В. від 09 листопада 2016 року, якою на Нацбанк накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (до 23 листопада 2016 року включно). Крім того, боржника, відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", за невиконання без поважних причин рішення суду та статті 382 Кримінального кодексу України за неумисне виконання рішення суду попереджено про відповідальність.

45. Так, позивач у касаційній скарзі вказує про поважність причин невиконання рішення з тих підстав, що законодавством не передбачена процедура відновлення діяльності банків після їх ліквідації, у зв`язку з чим Нацбанк звертався до суду із заявами про роз`яснення рішення суду та про встановлення способу і порядку його виконання.

46. Такі доводи позивача свідчать про незгоду з судовим рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, який підлягає обов`язковому виконанню з огляду на приписи статті 129-1 Конституції України та частини другої статті 14 КАС України.

47. Зважаючи на встановлені судами обставини справи, Верховний Суд констатує невиконання, у тому числі й повторне, з боку Нацбанку судового рішення та відсутність підстав вважати таке невиконання таким, що відбулося з поважних причин, а відтак державний виконавець мав усі правові підстави для накладення штрафу, що свідчить про те, що відповідач діяв на підставі, межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.

48. За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність постанови відповідача від 25 листопада 2016 року № 52407064 про накладення штрафу.

49. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

50. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

51. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

52. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич