Справа № 200/13053/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Справа№200/13053/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- скасувати рішення відповідача від 30.10.2019 року №747 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.10.2019 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи:

- з 11.12.2013 року по 31.10.2014 року в Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді набирача проб у шахті;

- з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року у Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної гірничорятувальної служби Вугільної промисловості України, м. Мирноград, Донецької області;

- періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати на «Шахті Північна» ДП «Торецьквугілля» з 11.10.1990 року по 12.10.1990, з 03.11.1992 року по 09.11.1992 року та у Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 26.05.2015 року по 30.05.2015 року, з 27.08.2019 року по 30.08.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсійний орган безпідставно відмовлено позивачу в зарахуванні до страхового стажу періоди роботи при призначені пенсії за віком на пільгових умовах, чим порушено права та законні інтереси позивача.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10.12.2019 року.

10.12.2019 року відкладено розгляд справи на 23.12.2019 року.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.01.2020 року

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Торецького ОУПФУ діяло правомірно та в межах повноважень. Зазначив, не зараховано до стажу роботи, періоди: з 11.12.2013 року по 31.10.2014 року у зв`язку з відсутністю наказів про атестацію робочих місць, з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року та з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року через несплату підприємства єдиного соціального внеску та періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

До судового засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

21.10.2019 року позивач звернувся до Торецького ОУПФУ з заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 30.10.2019 року № 747 Торецького ОУПФУ відмовило позивачу в призначенні пенсії так, як на момент звернення не має необхідного пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідач не зарахував ОСОБА_1 до його спеціального (пільгового) страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів: з 11.12.2013 року по 31.10.2014 року у зв`язку з відсутністю наказів про атестацію робочих місць, з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року та з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року через несплату підприємства єдиного соціального внеску та періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати з 11.10.1990 року по 12.10.1990 року, з 03.11.1992 року по 09.11.1992 року, з 26.05.2015 року по 30.05.2015 року, з 27.08.2019 року по 30.08.2019 року.

Рішенням Торецького ОУПФУ від 14.11.2019 року №781 про перегляд рішення про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з надходженням додаткових документів додатково при розгляді заяви були взяті до уваги індивідуальні відомості про застраховану особу з 2000 року по 2019 рік та архівну пенсійну справу по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом/профзахворюванням. За результатом перегляду до страхового стажу не зараховано період роботи з 26.12.1994 року по 02.01.1995 року на Дзержинському АТПП через порушення пункту 2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

Відповідно до трудових книжок ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 15.11.2010 року та від 19.09.1983 року, позивач працював:

- з 26.12.1994 року по 02.01.1995 року позивач працював водієм у Дзержинському АТПП (запис 22-23);

- з 11.12.2013 року складачем проб у шахті 3 розряду 2 взводу за контрактом Першого воєнізованого гірничорятувального загону (запис 33);

- з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року переведений на безстрокове регулювання трудових відносин (запис 34-35);

- з 01.11.2014 року прийняти за переводом з Першого воєнізованого гірничорятувального загону складачем проб у шахті 3 розряду 2 взводу Десятого воєнізованого гірничорятувального загону та працює по даний час. (запис 36)

Відповідно до довідки Першого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 02.04.2018 року №04/63 ОСОБА_1 в період з 11.12.2013 року по 31.10.2014 року обіймав посаду складача проб у шахті. Додатково у довідці зазначено, що позивач з 02.09.2014 року по 11.09.2014 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Відповідно до довідки Першого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 02.04.2018 року №02/498 на усі виплати ОСОБА_1 з 01.11.2010 року по 30.09.2014 року нараховувався єдиний внесок.

Відповідно до довідки Першого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 02.04.2018 року №04/63 ОСОБА_1 в період з 16.11.2010 року по 10.12.2013 року позивач працював водієм автотранспортних засобів (спеціальної оперативно автівки).

Відповідно до довідки Десятого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 07.10.2019 року №01/346 позивач у період з 01.11.2014 року по теперішній час працює за посадою набирача проб у шахті. Додатково у довідці зазначено, що позивач з 26.05.2015 року по 30.05.2015 року, з 27.08.2019 року по 30.08.2019 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Наказом Першого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 08.04.2009 року №74 затверджені висновки атестації робочих місць за умовами праці.

Наказом Першого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 18.03.2011 року №66 затверджені висновки атестації робочих місць за умовами праці.

Наказом Десятого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 14.04.2014 року №130 затверджені висновки атестації робочих місць за умовами праці.

Наказом Десятого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 12.04.2019 року №107 затверджені висновки атестації робочих місць за умовами праці.

Отже, спірним питання даної справи є врахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві в зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою та відсутність наказів про атестацію робочих місць та врахування періодів перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

Здійснивши юридичну кваліфікацію спірних відносин, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Суд не приймає доводи відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу періоди роботи у зв`язку з відсутністю довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виходячи з такого.

Згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, в матеріалах справи наявні довідки Першого державного воєнізованого гірничорятувального загону та Десятого державного воєнізованого гірничорятувального загону про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка підтверджує, що позивач працювала повний робочий день в якості складачем проб у шахті, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах

За таких обставин та з урахуванням відомостей, які містяться у трудовій книжці позивача та в довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній періоди роботи 11.12.2013 року по 31.10.2014 року, 16.11.2010 року по 10.12.2013 року у Першому державного воєнізованого гірничорятувального загону та з 01.11.2014 року по теперішній час у Десятому державного воєнізованого гірничорятувального загону є підтвердженим та має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати суд зазначає.

Відповідно до довідки відокремленого підрозділу «Шахта «Северная» ДП «Торецьквугілля» від 17.10.2018 року №5-71/2624 та №5-71/2624 в період з 11.10.1990 року по 12.10.1990 року (2 дня) та з 03.11.1992 року по 09.11.1992 року (7 днів) перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Відповідно до довідки Десятого державного воєнізованого гірничорятувального загону про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач у період з 26.05.2015 року по 30.05.2015 року (5 дні) та з 27.08.2019 року по 30.08.2019 року (4 дня) перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року N 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Однією з умов, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, є робота зі шкідливими і важкими умовами праці протягом повного робочого дня. Пунктом 10 відповідного Порядку визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці можуть подаватись уточнюючі довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, оскільки згідно довідок ДП «Торецьквугілля» 17.10.2018 року №5-71/2624 та №5-71/2624 та Десятого державного воєнізованого гірничорятувального загону від 02.04.2018 року №04/63, позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати (за власним бажанням) з 11.10.1990 року по 12.10.1990 року (2 дня), з 03.11.1992 року по 09.11.1992 року (7 днів), з 26.05.2015 року по 30.05.2015 року (5 дні) та з 27.08.2019 року по 30.08.2019 року (4 дня) тобто не був протягом повного робочого дня зайнятим на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, відповідачем правомірно не враховано вказані періоди до пільгового стажу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

Щодо періодів роботи 2014-2019 років, щодо яких у пенсійного органу відсутня інформація про сплату страхових внесків, суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення не може бути поставлене в залежність від виконання роботодавцем свого обов`язку сплачувати страхові внески.

Враховуючи відсутність інших заперечень щодо вказаного зарахування вказаного періоду (окрім несплати страхових внесків), суд вважає що в цій частині позов підлягає задоволенню.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Торецьке ОУПФУ не використало всі свої повноваження для повного, всебічного, добросовісного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення відповідного питання.

Прийнявши рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Згідно положень частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом скасування рішення Торецького ОУПФУ від 30.10.2019 року №474 та від 14.11.2019 року №781, та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн відповідно до квитанції від 05 листопада 2019 року №25.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Торецького ОУПФУ на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Дружби,26, м.Торецьк, Донецька область, ) про визнання скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Дружби,26, м.Торецьк, Донецька область, ) від 30.10.2019 року №474 та від 14.11.2019 року №781 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2019 року про призначення пенсії на пільгових умови, з урахуванням встановлених судом обставин у справі.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Дружби,26, м.Торецьк, Донецька область, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 21 січня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв