Справа № 161/4449/19
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 161/4449/19
Номер провадження: 2-а/161/54/20
У Х В А Л А

21 січня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бондаренка В.Г.,

представника відповідача Кондюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ковтуненка В.В.,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває адміністративна справа № 161/4449/19 за позовною заявою адвоката Бондаренка Віктора Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в особі відокремленого структурного підрозділу УПП у Волинській області про скасування постанови.

В ході проведення підготовчого судового засідання у вказаній справі, представником позивача Бондаренком В.Г. до суду подано письмову заяву про відвід судді.

Просить відвести суддю Ковтуненка В.В. від розгляду справи № 161/4449/19 та передати її на розгляд іншому судді цього ж суду з підстав, викладених в заяві.

Позивач та його представник в судовому засіданні заяву підтримали з підстав у ній викладених. Просили заяву задовольнити.

Представник відповідача Кондюк М.М. в судовому засіданні вважала, що заявлений представником позивача відвід є безпідставним і не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи та письмові матеріали заяви в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Ковтуненка В.В. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 КАС України Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу..

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судом при розгляді заяви встановлено, що в провадженні суду перебуває адміністративна справа № 161/4449/19 за позовною заявою адвоката Бондаренка Віктора Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в особі відокремленого структурного підрозділу УПП у Волинській області про скасування постанови.

Як достовірно вбачається із змісту письмової заяви про відвід, підписаної безпосередньо позивачем Семенюком В.О., що як на підставу для відводу судді позивач посилається на положення п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України - наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, із змісту заяви вбачається, що єдиною підставою для відводу судді позивачем зазначено «дискредитацію його суддею за ознакою майнового стану, відношення до позивача з неповагою через його зовнішній вигляд».

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому суд звертає увагу представників учасників справи та вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників адміністративного процесу.

Також суд звертає увагу представника відповідача на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 3 ст. 39 КАС України Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено і це вбачається із змісту заяви та письмових матеріалів справи, що події, які позивач розцінив як «дискредитацію та неповагу» з боку судді, мали місце 08 липня 2019 року.

Однак, заява про відвід подана в ході проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 11.50 годин 21 січня 2020 року, тобто, поза межами встановленого законом строку.

При цьому, взагалі не заслуговують на увагу суду і не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід твердження позивача щодо дискредитації його суддею Ковтуненком В.В. за ознакою майнового стану та проявом неповаги до позивача. Оскільки законні вимоги головуючого судді щодо дотримання порядку в залі судового засідання, в тому числі щодо зовнішнього вигляду осіб, які беруть участь в розгляді справи, не можуть розцінюватись як порушення прав позивача.

Враховуючи норми чинного законодавства можна зробити висновок, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про відвід судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду, що забороняється законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і вирішує питання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ч.4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у адміністративній справі №161/4449/19 за позовом Бондаренка Віктора Геннадійовича в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови зупинити до вирішення питання про відвід судді Ковтуненка В.В.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала в повному об`ємі складена

24 січня 2020 року.

Суддя В.В. Ковтуненко