Справа № 345/3434/13-а
Суддя: Мигович О. М.
Дата ухвалення: 2013-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/3434/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2013 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДВС Калуського МРУЮ, зацікавлена особа УПФУ в місті Калуші та Калуському районі про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.04.2013 року по виконавчому провадженню ВП №29745943, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 04 червня 2013 року, отримав поштою оскаржувану постанову.

Вказану постанову вважає незаконною, оскільки згідно виконавчого листа № 2-а-6934/2011, виданого Калуським міськрайонним судом 21.10.2011 року, зобов`язано УПФУ в м.Калуші вчинити певні дії. Однак, боржником лише здійснено нарахування коштів, тобто рішення суду виконане не в повному обсязі.

На підставі наведеного, просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій вказав, що позов підтримує та просить його задоволити. Розгляд справи проводити у його відсутності..

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просить в задовленні позову відмовити з наведених в запереченні підстав.

Представник зацікавленої особи особи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду пояснення та заяву в якій вказав що не заперечує проти задоволення даного позову, розгляд справи проводити у його відсутності..

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

На виконанні відповідача перебував виконавчий лист № 2-а-6934/2011, виданий Калуським міськрайонним судом 21.10.2011 року, згідно якого зобов`язано УПФУ в м.Калуші нараховувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачене ст..6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, за період з 18.02.2011 р. по 19.06.2011 р. з врахуванням ст..28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум, на підставі якого відкрите виконавче провадження та надано боржнику термін для негайного добровільного виконання зобов`язання.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.04.2013 року, державного виконавця виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Волощук В.М., на підставі ст.ст.49,50 Закону України „Про виконавче провадження", закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа ВП № 29745943, мотивуючи тим, що в частині виплати коштів рішення суду виконати неможливо через відсутність коштів у Державному бюджеті.

В силу ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст.49 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст.75 цього закону

Відповідно до ст.75 Закону України „Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Проте, державний виконавець виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Волощук В.М. не дотримався вказаних вище приписів Закону.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, не надано документів, які підтверджують факт накладення штрафу на боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом у відповідності до ч. 3 ст.75 Закону України "про виконавче провадження", а також документів, які стали підставою для прийняття рішення щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин постанова про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 29745943 від 29.04.2013 року є необґрунтованою, такою, що винесена всупереч ст. 75 Закону України „Про виконавче провадження", а тому підлягає скасуванню.

Окрім того, приписами ст.19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.

Статтею 46 Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами. Крім того, ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування Практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі "Жовнер проти України" державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

Згідно п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов`язком держави. Отже, держава повинна виконувати взяті на себе зобов`язання та не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

Згідно ст.181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, отже позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки копію оскаржуваної постанови від 29.04.2013 року він отримав поштою лише 04.06.2013 року, що підтверджується конвертом, а позовна заява подана до суду 17.06.2013 року.

На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 161, 162, 163, 167, 181 КАС України, Законом України „Про виконавче провадження", суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Волощук В.М. про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 29745943 від 29.04.2013 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 днів з моменту отримання її копії.

Головуючий: