Справа № 266/7035/19
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/7035/19
Провадженя№ 2-а/266/16/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2020 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради у Приморському районі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №178 від 21.11.2019 року за ст. 152 КУпАП,
Позивач звернулася з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 21 листопада 2019 року №178 про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень за вчинення порушення, передбаченого ст.152 КУпАП, за те, що 16.10.2019 р. о 13-45 год. виявлено, що ФОП ОСОБА_2 , керуюча ОСОБА_1 розмістила на фасаді магазину «Лайм» по АДРЕСА_1 вивіску без затвердження паспорта, самовільно, що є порушенням п.14-1.20 Розділу 14-1 Правил благоустрою території м. Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011р. зі змінами та доповненнями, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.
Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки всупереч вимогам ст.256 КУпАП інспектором не додано доказів порушення, вказана вивіска не порушувала вимоги благоустрою, ніяким чином не впливала на фасад будівлі, про що в постанові не зазначено. Також постанова складена в відношенні керуючого магазином, а не власника, який саме є суб`єктом господарювання, якому саме и видається дозвільний документ. Вимога отримання паспорта, передбачена Правилами благоустрою не відповідає вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України №310 від 27.11.2017 року. Також ОСОБА_1 не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не була присутня на засіданні адміністративної комісії та не отримувала копію постанови, чим була позбавлена своїх законних прав на захист, надання пояснень, права користування правовою допомогою, не отримала ані протокол ані постанову та взагалі не повідомлена, що у відношенні неї розглядалася адміністративна справа. Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову від 21 листопада 2019 року №178 про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень за вчинення порушення, передбаченого ст.152 КУпАП.
Відповідач в особі Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради в своєму відзиві на позов заперечував проти позовних вимог. Зазначив, що під час огляду 07.06.2019 р. о 09-00 год. виявлено, що ФОП ОСОБА_3 розмістила елемент зовнішньої художньої вивіски на вікнах, за адресою: АДРЕСА_2 , мінімаркет «Вікторія продукти», вказаний елемент розміщено без затверджу вальних паспортів. Вказане порушує п.14-1.20 Розділу 14-1 Правил благоустрою території м. Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011р. зі змінами та доповненнями. Вказані матеріали надійшли на розгляд Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_3 в б. 1 по АДРЕСА_1 було направлено повістку, якою позивача було повідомлено про розгляд протоколу №001562 від 07.06.2019 року, яке мало відбутись 11.07.2019 року о 13.00 год., також 10.07.2019 року позивачу на її номер телефону було зроблено нагадування про необхідність явки для прийняття участі в розгляді протоколу 11.07.2019 року, але без повідомлення причини неявки ОСОБА_3 на засідання не з`явилась, постанова направлена поштою за адресою фактичного мешкання позивача. Наданий позивачем паспорт є паспортом на вивіску, однак протокол було складено не на вказану вивіску, також позивачем використовується термін «вітрина», однак вказаний термін у вказаному нею рішенні виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року за №46 взагалі відсутній. На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами , за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, яка діє в Приморському районі м. Маріуполь № 178 від 21.11.2019 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
Вищевказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 002170 від 21.11.2019 року, складеного посадовою особою Інспекції Маріупольської міської ради з благоустрою за результатами перевірки, в ході якої виявлено розташування елементу зовнішнього художнього оформлення змістом «Универсам Лайм» на фасаді будівлі за адресою Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова,124, встановлену без затверджу вальних паспортів, що є порушенням, передбаченим п.14-1.20 розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, № 6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099, що є порушенням ст.152 КУпАП.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 152КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів комплекс робіт інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Відповідно до ст.ст.10 та 13 даного закону до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою території населених пунктів. До об`єктів благоустрою населених пунктів належить зокрема території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
За приписами ст. 42 даного Закону до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.
Крім того, відповідно до п.2 ст.16 даного закону на об`єктах забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
П.1.2 Правил благоустрою м. Маріуполя передбачено, що Правила є обов`язковими для виконання всіма розміщеними на території м. Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, їх посадовими та службовими особами, органами самоврядування населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території м. Маріуполя.
Відповідно до п.14-1.11 Розділу 14-1 Правил благоустрою м. Маріуполя передбачено, що до елементів зовнішнього художнього оформлення належать вивіски, таблички, тендери, покажчики та інші елементи дизайну міського середовища, які впливають на формування архітектурно-художнього образу міста.
За змістом п. 14-1.19, якщо оформлення елементів зовнішнього художнього оформлення не передбачено проектною документацією будівлі (споруди), погодженою та затвердженою у встановленому порядку, то її розміщення здійснюється на підставі паспорта, оформленого в порядку, визначеному положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на територіях м. Маріуполя.
Згідно п.14-1.20 елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів вважаються розміщеними самовільно.
Згідно з п.п.17 п.15.1 Розділу Правил благоустрою м. Маріуполя на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати засоби зовнішньої реклами, вивіски, торгівельні лотки, павільйони, кіоски, металеві гаражі тощо.
Крім того, п.1.5 передбачено, що Правила благоустрою м. Маріуполя містять загальнообов`язкові на території міста норми, порушення яких тягне за собою адміністративну відповідальність на підставі ст.152 КУпАП.
Згідно з пунктом 1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1,2ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.2ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Щодо посилань позивача про те, що вимога про паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, яка передбачена Правилами благоустрою території м. Маріуполя не відповідає Закону України « Про благоустрій населених пунктів» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України», суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, як на ній проживають.
Зміст рішення Маріупольської міської ради від 21.06.2011 № 6/8-616, яким було затверджені Правила благоустрою території м. Маріуполя повністю відповідають Законам України «Про рекламу», «;Про благоустрій населених пунктів» та не встановлюють обов`язок суб`єктів господарювання отримувати дозвіл на розміщення паспорту, а лише погодження паспорту.
Суд критично ставиться до посилання позивача на те, що вона працює на посаді керуючого з певним колом прав та обов`язків, визначних посадовою інструкцією, та до її посадових обов`язків не входить обов`язок розташування елементів зовнішнього оформлення та отримання дозвільних документів на ці елементи, крім того, елемент зовнішнього художнього оформлення, розміщений на фасаді будівлі.
Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.
За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що має наслідком відмову в їх задоволенні.
Відповідно до ст. 139 КАС України з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.5,6,8-10,73-78,241-246,286 КАС України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради у Приморському районі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №178 від 21.11.2019 року за ст. 152 КУпАП відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 27.01.2020 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.