Справа № 540/2507/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2507/19
11 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - Буженка Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання протиппавним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Щасливцевської сільської ради (далі-відповідач-1), Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (далі-відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 1866 від 03.10.2019 року, прийняте 102 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,917 та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0917 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території земель Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 29.11.2019 р. відкрито провадження у справи, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 20.12.2019 р. Зазначеною ухвалою позивачу відстрочено сплату судового збору за подання позову до винесення рішення по справі.

Протокольною ухвалою від 20.12.2019р. за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладений до 20.01.2020р. 11:00 год.

Ухвалою від 20.12.2019 р. зобов`язано Щасливцевську сільську раду надати до суду належним чином завірені копії документів.

У судовому засіданні 20.01.2020 р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Щасливцевської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0917 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додані до клопотання ОСОБА_1 03 жовтня 2019 року 102 сесією Щасливцевської сільської ради прийнято рішення № 1866, яким позивачу відмовлено у задоволені заяви, у зв`язку з тим, що на земельну ділянку, відмічену у графічних матеріалах, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд іншій особі.

Вказану відмову позивач вважає протиправною з огляду на її необґрунтованість та те, що він, як учасник війни, має першочергове право на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

У відзиві відповідач-1 не погоджується із позицією, викладеною у позовній заяві, оскільки, бажаній для отримання позивачем земельній ділянці, згідно рішення Щасливцевської сільської ради від 05.12.2019 р. №1968 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та передачі безоплатно у власність земельних ділянок», присвоєно кадастровий номер :01:001:1102, а також передано у власність іншій особі. Вважає, що у разі отримання позивачем повторного дозволу на ту ж саму земельну ділянку, відповідач порушив би законні сподівання іншої особи на отримання земельної ділянки, оскільки процедура оформлення права власності вже розпочата, а позивачу було б завдано шкоду у розмірі вартості послуг з виготовлення проекту землеустрою. З огляду на зазначене, просив у задоволенні позову відмовити.

14.01.2020 р. представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що відповідачами не надано жодних документів, які б стали підставою для прийняття рішення від 03.10.2019 р. №1864, що ставить під сумнів правомірність його ухвалення та законність дій відповідачів. Також, наголошував про відсутність доказів, що земельна ділянка, вказана у рішенні сільської ради від 08.12.2015 р. №45 є тією ж самою земельною ділянкою , що вказана у рішенні від 03.10.2019 р. №1864, та тією ж самою ділянкою , на яку претендує ОСОБА_1 згідно поданих його графічних матеріалів.

16.01.2020 р. відповідач надіслав до суду пояснення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що бажана позивачем земельна ділянка станом на 17.12.2019 р. оформлена та перебуває у приватній власності іншої особи.

Відповідач -2 своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотань не заявляли.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності відповідачів.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 15 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Щасливцевської сільради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0917 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що розташована в с.Щасливцеве на території земель Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додані до клопотання ОСОБА_1

03 жовтня 2019 року 102 сесією Щасливцевської сільради 7 скликання прийнято рішення № 1866, яким позивачу відмовлено у задоволені наведеного клопотання, у зв`язку із тим, що: "…на земельну ділянку №1 (заява зареєстрована за №К/973-01.01 від 20.09.2019р.) надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд іншій особі…".

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку правомірності зазначеного рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди зобов`язані перевірити чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження та з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Згідно ст.14 Конституції України кожному громадянину України гарантується праве на землю.

Статтею 40 Земельного кодексу України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтею 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Отже, громадянин України вправі на підставі закону отримати безоплатно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку у селищі площею не більше 0,15 га із земель комунальної власності.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений ч.7 ст.118 ЗК України. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Як встановлено судом, 102 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання розглянута заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, що детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додані до клопотання.

За результатами розгляду прийняте рішення № 1866 від 03.10.2019 року "Про розгляд заяв", яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви, в зв`язку з тим, що на земельну ділянку №1 (заява зареєстрована за №К/973-01.01 від 20.09.2019р.) надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд іншій особі.

На виконання вимог ухвал суду від 29.11.2019 р. , 20.12.2019 р. відповідачем-1 надано наступні документи:

- рішення 3 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання від 08.12.2015 р. №45, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель запасу житлової та громадської забудови Щасливцевської сільської ради громадянина ОСОБА_2 орієнтованою площею 0,1000 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

- рішення 102 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання від 03.10.2019 р. №1864, яким внесено зміни в п.55 рішення 3 сесії 7 скликання від 08.12.2015 р. №45 в адресу земельної ділянки ОСОБА_2 слова « АДРЕСА_1» замінити словами «с. Щасливцеве , пров.Квітковий,7»;

- рішення 107 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання від 05.12.2019 р. №1968, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 площею 0,1062 га (кадастровий номер :01:001:1102) розташованої за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови Щасливцевської сільської ради;

- клопотання позивача разом із графічними матеріалами доданими до нього;

- викопіювання із Генерального плану села Щасливцеве, поєднаного з планами зонування з розвитком рекреаційної зони;

- викопіювання з Державної публічної карти із інформацією про змелену ділянку, інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, схема детального планування західної частини с.Щасливцеве, заява ОСОБА_2 про внесення змін в п.55 рішення №45.

З наданих документів, судом встановлено, що, станом на 05.12.2019 р. рішенням відповідача затверджено проект землеустрою та передано безоплатно у власність земельну ділянку громадянину ОСОБА_2 , зазначену у графічних матеріалах доданих позивачем до клопотання.

Суд зазначає, що ч.7 ст.118 ЗК України не містить вказаної в оскаржуваному рішенні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність, а саме надання такого дозволу іншій особі.

Отже, суд вважає, що рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 03.10.2019 р. № 1866 прийняте з порушенням норм Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 р. у справі № 509/4156/15-а (К/9901/7504/18).

Окрім того, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав відмови у наданні особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і такої підстави як надання іншій особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не містить.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому рішення Щасливцевської сільської ради Херсонської області від 03.10.2019 р. № 1866 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є протиправним та підлягає скасуванню.

Тому, позовна вимога ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 03.10.2019 р. № 1866 підлягає задоволенню.

Разом із тим суд відмовляє у задоволенні решти позовних вимог, з огляду на наступне.

Позивачем заявлено вимогу зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 0,0917 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка детально позначена в графічних матеріалах, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на момент подачі клопотання позивача, зазначена земельна ділянка не була зареєстрована за іншою особою, проте згідно витягу з Державного земельного кадастру від 09.01.2020 р., земельна ділянка (кадастровий номер :01:001:1102) перебуває у приватній власності ОСОБА_2 .

Представник позивача у судовому засіданні стверджував, що із графічних матеріалів, наданих відповідачем - 1, неможливо встановити, що земельна ділянка передана ОСОБА_2 є саме тією земельною ділянкою, яка позначена позивачем у графічних матеріалах доданих до клопотання.

Суд не приймає зазначені доводи представника позивача, оскільки з долучених позивачем графічних матеріалів з планово-картографічних матеріалів с.Щасливцеве та викопіювання з публічної кадастрової карти, долученої відповідачем вбачається, що земельна ділянка на яку претендує позивач, є саме тією земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:001:1102)

Із наведених вище підстав, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо зобов`язання Щасливцевської сільської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на зазначену в графічних матеріалах земельну ділянку.

За таких обставин суд частково задовольняє позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст.134 КАС України).

Щодо розподілу витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

19.12.2019р. між позивачем (клієнт) та адвокатом Буженко Ю.С. укладений договір про надання правничої допомоги № 19/12/19, предметом якого є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у статусі позивача у справі №540/2507/19 в Херсонському окружному адміністративному суді, включаючи надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, аналіз законодавства, вивчення судової практики та представництво інтересів Клієнта у судах. Вартість правничої допомоги, згідно довідки-рахунку від 13.01.2020 р., становить 2000,00 грн. (2 год.) за участь в судовому засіданні, 1000,00 грн. (1 год.) за здійснення аналізу законодавства в сфері земельного права, 1000,00 грн. (1 год.) за складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, 1000,00 грн (1 год.) вивчення судової практики в земельних спорах, 3000,00 грн (3 год.) складання відповіді на відзив, оформлення та відправка поштою відповідачам відповіді на відзив, 1000,00 грн (1 год.) складання клопотання про доручення до справи №540/2507/19 доказів надання правничої допомоги із доставкою та подачею його до суду. Позивач просив стягнути із відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9000,00 грн.

Також позивач подав до суду квитанцію до прибуткового касового ордера №3 від 13.01.2020 року на суму 9000, 00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

Відповідач -1, у своїх поясненнях на відповідь на відзив зазначив про не співмірність витрат на правничу допомогу, заявлені позивачем, з підстав нескладності справи, та перенесення судових засідань за клопотання саме представника позивача.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки судом було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, суд відшкодовує позивачу лише понесені судові витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Щасливцевської сільської ради, виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №1866 від 03.10.2019 року, прийняте 102 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,917 та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (75580, Херсонська область, с.Щасливцеве, вул.Миру, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у сумі 4500,00 грн.

Стягнути з виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (75580, Херсонська область, с.Щасливцеве, вул.Миру, 26, ) судовий збір в Державний бюджет України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в Державний бюджет України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24 січня 2020 р.

Суддя Г.М. Морська

кат. 109020100