Справа № 640/19361/18
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: Київська міська рада, Департамент суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому просила: визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію від 10.04.2007 № 1 024644 щодо внесення відомостей про юридичну особу Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно проведено реєстрацію відомостей про Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі дозволу на створення наданого рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 13.07.2016 № 40.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що єдиною підставою для створення Органу самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» повинно бути рішення Київської міської ради про надання такого дозволу, втім згідно листа Київської міської ради від 25.10.2018 №225-ск-3887 остання такого дозволу не надавала та відповідних повноважень Шевченківській районній раді не делегувала.

Вказане свідчить про наявність підстав для відмови у проведення реєстраційної дії - включення відомостей про юридичну особу - Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

У поясненнях на апеляційну скаргу Київська міська рада звертає увагу, що надані позивачем державному реєстратору документи відповідають вимогам статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та статті 9 Закону України «Про органи самоорганізації населення».

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківської районної у місті Києві ради від 13 липня 2006 року №40 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська», надано дозвіл на створення органу самоорганізації населення - Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» (а.с. 26-27 Том 2).

13 березня 2007 року Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією зареєстровано Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська», про що видано відповідне Свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 20 Том 2).

10 квітня 2007 року Відділом з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 10.04.2007 вчинено реєстраційну дію № 1 024644 про включення відомостей про юридичну особу - Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» до ЄДР на підставі поданих документів, а саме: внутрішнього опису документів, що надаються державному реєстратору від 10.04.2007; реєстраційної картки від 10.04.2007; протоколу конференції жителів № 2 від 16.02.2017; рішення Шевченківської районної у місті Києві ради № 40 від 13.07.2006 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»; протоколу № 43 від 22.11.2005 Шевченківської районної у місті Києві ради про ініціювання створення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»; персонального складу членів ОСН «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»; свідоцтва від 13.03.2007 про реєстрацію органу самоорганізації населення; положення від 13.03.2007 про будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» (а.с. 5 Том 2).

Оскільки, на думку позивача, Шевченківська районна у місті Києві рада не наділена повноваженнями надавати дозволи на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська», тому вказане стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій щодо Органу самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» діяв з дотриманням норм чинного законодавства України, тому правові підстави для зобов`язання відповідача скасувати реєстраційну дію від 10.04.2007 № 024644 відсутні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.03.2003 №755-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №755-IV).

Частиною першою статті 3 Закону №755-IV визначено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно з частиною третьою вказаної статті об`єднання громадян, благодійні організації, політичні партії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, банки, торгово-промислові палати, фінансові установи (у тому числі кредитні спілки), біржі, інші установи та організації, для яких законом встановлені особливості державної реєстрації, набувають статусу юридичної особи лише з моменту їх державної реєстрації у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №755-IV державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина перша статті 17 Закону №755-IV).

У силу вимог частини першої статті 24 Закону №755-IV для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи; примірник оригіналу або нотаріально посвідчену копію рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом; два примірники установчих документів; документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи.

За правилами частини десятої вказаної статті документи, які подані для проведення державної реєстрації юридичної особи, приймаються за описом, копія якого в день надходження документів видається (надсилається рекомендованим листом) засновнику або уповноваженій ним особі з відміткою про дату надходження документів.

Дата надходження документів для проведення державної реєстрації юридичної особи вноситься до журналу обліку реєстраційних дій.

Наведені правові норми свідчать, що для проведення державної реєстрації юридичної особи, обов`язковими умовами є: 1) подання повного пакету документів; 2) подання вказаних документів уповноваженою особою.

При цьому, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує факт, тобто виконує функцію легалізації події. Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) інших критеріїв, ніж визначені Законом №755-IV.

У той же час, частиною одинадцятою статті 24 Закону №755-IV закріплено, що державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації юридичної особи, якщо: документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації; документи не відповідають вимогам, які встановлені частинами першою, другою, четвертою - сьомою статті 8 та частиною п`ятою статті 10 цього Закону; до державного реєстратора надійшло рішення суду щодо заборони у проведенні реєстраційних дій; документи подані не в повному обсязі; документи подано особою, яка не має на це повноважень.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону №755-IV державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації юридичної особи, без розгляду зобов`язаний перевірити ці документи на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, які передбачені частиною першою статті 27 цього Закону.

Так, у відповідності до частини першої статті 27 цього Закону підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є:

- невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи;

- невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону;

- порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема:

- наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи;

- невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі;

- наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону;

- наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися;

- використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування органу державної влади або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.

Тобто, законодавством регламентовано перелік підстав для залишення без розгляду документів або відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи в Єдиному державному реєстрі, який є виключним і не підлягає розширеному тлумаченню.

У частині третій статті 25 Закону №755-IV визначено, що за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи державний реєстратор повинен внести до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи ідентифікаційний код відповідно до вимог Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей цієї реєстраційної картки.

Згідно з частиною сьомою статті 19 Закону №755-IV не пізніше тринадцяти місяців з дня подачі (надіслання рекомендованим листом) останньої реєстраційної картки, що містить відомості про юридичну особу, юридична особа зобов`язана подати (надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору реєстраційну картку встановленого зразка про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Таким чином, отримавши документи від заявників та встановивши наявність чи відсутність підстав для їх прийняття, державний реєстратор вчиняє відповідні реєстраційні дії.

З матеріалів справи вбачається, що для включення 10.04.2007 до ЄДР відомостей про юридичну особу - Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було подано наступні документи: реєстраційна картка від 10.04.2007; протокол конференції жителів № 2 від 16.02.2017; рішення Шевченківської районної у місті Києві ради № 40 від 13.07.2006 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»; протокол № 43 від 22.11.2005 Шевченківської районної у місті Києві ради про ініціювання створення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»; персональний склад членів ОСН «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»; свідоцтво від 13.03.2007 про реєстрацію органу самоорганізації населення; положення від 13.03.2007 про будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

Вказані документи, як вірно відзначено судом першої інстанції, надані державному реєстратору з додержанням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

У той же час, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказує про відсутність повноважень у Шевченківської районної у місті Києві ради на надання дозволу на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» з огляду на лист Київської міської ради від 25.10.2018 № 225-СК-3887, положення вимог частини першої ст. 9 Закону України «Про органи самоорганізації населення» та п. 3.1 Рішення Київської міської ради № 10/170 від 26.09.2002, і як наслідок наявність підстав для скасування реєстраційної дії №0024644, проведеної відповідачем 10.04.2007.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Шевченківської районної у місті Києві ради від 13 липня 2006 року №40 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська», надано дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

10 квітня 2007 року Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією видано свідоцтво № 129807 про державну реєстрацію юридичної особи «Орган самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

При цьому, вимоги до створення органу самоорганізації населення передбачені Законом України «Про органи самоорганізації населення» від 11.07.2001 №2625-ІІІ.

Так, відповідно до статті 2 Закону України «Про органи самоорганізації населення» органи самоорганізації населення - представницькі органи, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про органи самоорганізації населення» з ініціативою про створення органу самоорганізації населення до сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради можуть звернутися збори (конференція) жителів за місцем проживання за умови, якщо в них брало участь (було представлено) не менше половини жителів відповідної території, які мають право голосу.

На зборах (конференції) жителів за місцем проживання обирається також ініціативна група, члени якої будуть представляти інтереси жителів - учасників зборів (конференції) у відповідній місцевій раді.

Рішення зборів (конференції) приймається більшістю голосів їх учасників.

Ініціативна група подає до сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради заяву про створення органу самоорганізації населення, протокол зборів (конференції) жителів за місцем проживання про ініціювання створення органу самоорганізації населення із зазначенням основних напрямів діяльності створюваного органу самоорганізації населення, а також список учасників зборів (конференції) жителів за місцем проживання із зазначенням прізвища, імені, по батькові, року народження, серії і номера паспорта громадянина України або паспортних документів іноземця та домашньої адреси кожного учасника зборів (конференції) жителів.

У відповідності до частини першої статті 9 Закону України «Про органи самоорганізації населення» дозвіл на створення органу самоорганізації населення надається сільською, селищною, міською, районною у місті (у разі її створення) радою.

Таким чином, дозвіл на створення органу самоорганізації населення у даному випадку надається районною у місті радою.

Оскільки державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій не перевіряє подані заявником документи на наявність чи відсутність критеріїв правомірності прийнятих рішень іншими суб`єктами владних повноважень, окрім перевірки таких документів на відповідність їх вимогам Закону №755-IV, тому підстави для не включення 10.04.2007 відомостей про юридичну особу - Орган самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» до ЄДР у відповідача були відсутні.

У той же час, у разі незгоди позивача саме з рішенням Шевченківської районної у місті Києві ради від 13 липня 2006 року №40 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська», ОСОБА_1 не позбавлена можливості оскаржити вказане рішення у судовому порядку.

При цьому, у матеріалах справи відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, про скасування рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 13 липня 2006 року №40, або про визнання повністю або частково його недійсним.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук

Повний текст складено 23.01.2020 року.