Справа № 440/2898/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 р.Справа № 440/2898/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, повний текст складено 11.11.19 року по справі № 440/2898/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Полтавській області "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 1023 від 02 липня 2019 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції Калайди М.В.;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" № 387 о/с від 25 липня 2019 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну Поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції Калайди М.В. - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області;

поновити позивача на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області з 26 липня 2019 року зі спеціальним званням капітан поліції;

стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 26 липня 2019 року по день ухвалення судового рішення;

допустити рішення суду в частині поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність спірних наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та про звільнення останнього зі служби в поліції, оскільки провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2019 року закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Отже, стверджує, що позивач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги Закону України "Про дорожній рух", дисциплінарного статуту Національної поліції України та Закону України "Про Національну поліцію" немає. Вважає, що оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт недопущення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного порушення, позивач не може бути з цих підстав звільнений зі служби в поліції. Крім того, стверджує, що дата звільнення, що зазначена в наказі Головного Управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" № 387 о/с від 25 липня 2019 року співпадає з датою, коли позивач перебував на лікарняному.

04 листопада 2019 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Стверджує, що з огляду на недоведеність його вини , вважає оскаржувані накази такими, що підлягають скасуванню, а він має бути поновлений на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області з 26 липня 2019 року зі спеціальним званням капітан поліції

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представники, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач по справі був належним чином повідомлений про час та дату слухання справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представників, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 01 вересня 2010 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в Органах внутрішніх справ України. З 07 листопада 2015 року згідно наказу Головного Управління Національної поліції в Полтавській області № 18 о/с від 10 листопада 2015 року позивач проходив службу в Національній поліції України (а.с. 11).

Наказом Головного Управління Національної поліції в Полтавській області № 558 від 24 червня 2019 року "Про призначення та проведення службового розслідування" з метою з`ясування обставин інформації про порушення службової дисципліни старшим уповноваженими СКП ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_1 призначено службове розслідування, його проведення доручено дисциплінарній комісії, а також затверджено склад останньої (а.с. 83).

За результатами проведення службового розслідування Дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим уповноваженими СКП ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Калайдою М.В. Вказаний висновок затверджено начальником Головного Управління Національної поліції в Полтавській області 27 червня 2019 року (а.с. 111-115).

За змістом вказаного висновку, дисциплінарною комісією встановлені наступні обставини.

23 червня 2019 року о 00:00 екіпажем патрульної поліції на проїжджій частині по вул. Івана Мазепи виявлено конфліктну ситуацію, що виникла між учасниками дорожнього руху водіями мотоциклів гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та водієм автомобіля "Ford Escort" д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач.

Під час врегулювання вищевказаного конфлікту співробітниками УПП в Полтавській області здійснено перевірку документів та огляд автомобіля позивача, що мало наслідком встановлення факту відсутності у гр. ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ДП18 № 595168 від 23 червня 2019 року, а.с. 88). Патрульною поліцією також виявлено ознаки підробки документів на транспортний засіб "Ford Escort" д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із чим останній було вилучено у позивача, тимчасово затримано та поміщено на майданчик тимчасового зберігання транспортирних засобів (акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23 червня 2019 року, а.с. 91).

Крім того, співробітниками УПП в Полтавській області виявлено ознаки алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , у зв`язку із чим останньому було запропоновано в установленому Законом порядку пройти відповідний огляд. Позивач у присутності свідків від проходження огляду із застосуванням алкотестеру відмовився, а також відмовився від проходження огляду в спеціалізованому медичному закладі, про що працівниками патрульної поліції складено відповідний протокол серії ДПР18 № 317287 від 23 червня 2019 року (а.с. 88 зворот).

Вищевказаний протокол серії ДПР18 № 317287 від 23 червня 2019 року Управлінням патрульної поліції в Полтавській області у складі матеріалів про адміністративне правопорушення направлено для розгляду до Октябрського районного суду міста Полтави.

За результатами розгляду вищевказаних матеріалів постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 12 липня 2019 року у справі № 554/5756/19 провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 52-53).

Поряд із тим, за наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що позивач грубо порушив вимоги пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а також пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179 та Присяги працівника поліції, що виявилось у керуванні 23 червня 2019 року автомобілем "Ford Escort" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ті відмовою у встановленому Законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння.

Висновком Дисциплінарної комісії визнано за необхідне старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 111-115).

На підставі висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим СКП ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Калайдою М.В. наказом начальника Головного управління Національної поліції України в Полтавській області № 1023 від 02 липня 2019 року за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, що виразилось у керуванні 23 червня 2019 року автомобілем "Ford Escort" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ті відмовою у встановленому Законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с. 172-173).

Наказ про застосування дисциплінарного стягнення реалізовано наказом начальника Головного управління Національної поліції України в Полтавській області по особовому складу від 25 липня 2019 року № 387 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 118 зворот).

22 жовтня 2019 року наказом Головного управління Національної поліції України в Полтавській області № 536 о/с до наказу № 387 о/с від 25 липня 2019 року внесено зміни щодо дати звільнення ОСОБА_1 (а.с. 191).

Позивач не погодився з Наказами Головного Управління Національної поліції в Полтавській області № 558 від 24 червня 2019 року та № 387 о/с від 25 липня 2019 року, в зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних наказів Головного Управління Національної поліції в Полтавській області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону № 580-VІІІ встановлює основні обов`язки поліцейського.

Відповідно до частин першої та другої зазначеної норми поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (Правила № 1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Абзацом 2 пункту 1 розділу 1 Правил № 1179 передбачено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до пунктів 1, 3 розділу 4 Правил № 1179 поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 1, 2, 5, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами частини третьої статті 11Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Положеннями частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 2 та 3 розділу 7 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт довільної форми, що підписується працівником кадрового підрозділу та іншими присутніми під час відмови особами, який долучається до особової справи поліцейського, притягнутого до дисциплінарної відповідальності. Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО.

Частиною першою статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України № 580-VIII у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підставою для висновку про порушення позивачем Дисциплінарного статуту Національної поліції України став висновок службового розслідування, складений дисциплінарною комісією 27 червня 2019 року, зі змісту якого вбачається допущення ОСОБА_1 грубого порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179.

З приводу постанови Октябрського районного суду міста Полтави від 12 липня 2019 року у справі № 554/5756/19, що набрала законної сили, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, закриття провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не спростовує факту вчинення ним такої поведінки.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року по справі №806/2555/17, що в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Крім того, підставою для звільнення позивача стала реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону України № 580-VIII), а не набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону України № 580-VIII).

Твердження позивача про те, що висновки службового розслідування суперечать висновкам суду, викладеним у постанові Октябрського районного суду міста Полтави від 12 липня 2019 року у справі № 554/5756/19, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на Дисциплінарну комісію не покладено обов`язку щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, а відтак зазначений колегіальний орган здійснював заходи щодо перевірки отриманої інформації на предмет дотримання вимог, що ставляться до поліцейських, та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.

Відтак, встановлені судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини не є обставинами, перевірка яких покладена на Дисциплінарну комісію, а відтак обставини встановлені під час проведення службового розслідування не свідчать про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а лише вказують на факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Посилання позивача на те, що 23 червня 2019 року він не відмовлявся від проходження медичного огляду в спеціалізованому закладі охорони здоров`я спростовуються дослідженими в ході розгляду справи судом записами з нагрудних відеокамер працівників управління патрульної поліції № , № , № (а.с. 130). За наслідками дослідження вищевказаних відеоматеріалів судом встановлено, що на пропозицію співробітників поліції проїхати до Полтавського обласного наркологічного диспансеру для здійснення медичного огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 надав згоду, проте до неї сформулював низку протиправних умов, а згодом взагалі відхилив зазначену пропозицію. На переконання суду, вищевказані обставини співробітниками патрульної поліції обґрунтовано розцінені як відмова позивача від медичного обстеження.

Також, колегія суддів звертає увагу на поведінку позивача під час виконання службових обов`язків іншими поліцейськими. Аналіз досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників управління патрульної поліції № , № , № не дає підстав для висновку, що під час події, що мала місце 23 червня 2019 року, капітан поліції Калайда М.В. був вірним Присязі поліцейського; виявляв знання та забезпечував виконання законів, інших нормативно-правових актів, що визначають повноваження поліції; вживав заходів щодо усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського; утримувався від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, підривають авторитет Національної поліції України; виявляв повагу до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції.

Крім того, колегія суддів зауважує, що висновок Полтавського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 361 від 23 червня 2019 року (а.с. 61) не є належним, достатнім, достовірним та допустимим доказом підтвердження факту відсутності у позивача 23 червня 2019 року стану алкогольного сп`яніння, оскільки пунктом 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення; при цьому медичний огляд ОСОБА_1 проведено о 04:51 23 червня 2019 року, тобто поза межами двохгодинного проміжку часу з моменту виявлення підстав для проведення такого огляду.

Крім зазначеного, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили той факт, що під час спілкування з ОСОБА_1 виникла підозра щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, проте на вимогу працівників поліції останній відмовився від проходження освідування на місці та у медичному закладі.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що в ході судового розгляду справи висновки службового розслідування щодо допущення позивачем дисциплінарного проступку не спростовані.

Крім того, не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники внутрішніх справ власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Доводи апелянта про те, що його звільнено під час перебування на лікарняному в повному обсязі спростовуються наявною в матеріалах справи копією наказу № 536 о/с від 22 жовтня 2019 року, яким до наказу № 387 о/с від 25 липня 2019 року внесено зміни щодо дати звільнення ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч. 4 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

У даному випадку після надання довідки № 698 про перебування на вікуванні з 01.07.2019 по 19.07.2019 ОСОБА_1 не повідомляв Г`УНП в лтавській області, що продовжує лікування в іншому лікарняному закладі. Таким чином, станом на 25.07.2019 ГУНП в Полтавській області вважало ОСОБА_7 таким, що прибув до місця проходження служби після перебування на лікуванні, і як наслідок було видано наказ № 378 о/с, яким було реалізовано накладене на позивача дисциплінарне стягнення.

Дана обставина підтверджується тим, що 24.07.2019 ОСОБА_1 було подано рапорт, у якому він просив переглянути наказ ГУНП від 02.07.2019 № 1023 у зв`язку з визнанням його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченного ст. 130 КУпАП.

Даний рапорт було зареєстровано у Відділенні поліції № 2 Полтавського ЗП ГУНП в Полтавській області 24.07.2019 за вихідним № 4671/115/103/03- 2019.

Тобто 24.07.2019 ОСОБА_1 перебував на службі у ВП № 2 і подавши рапорт, який стосувався притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не повідомив про те, що продовжує перебувати на лікуванні.

Листок непрацездатності серії АДЦ № 361029 ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області не надавав.

Таким чином, на момент видання наказу № 378 о/с ГУНП в Полтавській області не знало і не могло знати про те, що ОСОБА_1 є тимчасово непрацездатним, а відтак виникла необхідність внести зміни у первинний наказ № 387 о/с від 25 липня 2019 року щодо дати звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, під час судового розгляду підтверджено дотримання відповідачем вимог чинного законодавства під час здійснення службового розслідування, складення висновку та винесення наказів Головного Управління Національної поліції в Полтавській області "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 1023 від 02 липня 2019 року та № 387 о/с від 25 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач приймаючи наказ Головного Управління Національної поліції в Полтавській області "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 1023 від 02 липня 2019 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції Калайди М.В., а також наказ Головного Управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" № 387 о/с від 25 липня 2019 року в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну Поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції Калайди М.В. - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, наявні відсутні підстави для визнання їх протиправними та її скасування

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єт владних повноважень, надав належні докази правомірності оскаржуваних наказів.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaariv. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorijav. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можнарозуміти як таку, щовимагаєпоясненьдетальноївідповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чидотримався суд свогообов`язкуобґрунтовуватирішенняможерозглядатисялише в світліобставинкожноїсправи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року по справі № 440/2898/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 24.01.2020 року