Справа № 240/9360/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9360/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

23 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови у донарахуванні та виплаті йому грошової компенсації втраченого домоволодіння по АДРЕСА_1 Радянській АДРЕСА_2 у с. Закусили, Народицького району, що належало його матері - ОСОБА_2 , застосувавши індекс 1,34;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області донарахувати та виплатити йому грошову компенсацію вартості втраченого домоволодіння по АДРЕСА_2 у с АДРЕСА_3 , що належало його матері - ОСОБА_2 , застосувавши індекс 1,34.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 27.04.2009 ОСОБА_2 (покійна матір позивача) за життя на підставі акту прийому будинку на баланс від 27.04.2009 передала на баланс у комунальну власність Закусилівської сільської ради житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_2 у с. АДРЕСА_3 , Народицького району АДРЕСА_4 області, який належав їй на праві приватної власності.

Відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 та розпорядження Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 с. Закусили, Народицького району, Житомирської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС.

З наявної у матеріалах справи копії акту оцінки від 25.11.2008 вбачається, що грошова компенсації за втрачена на радіоактивно забрудненій території нерухоме майно (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами) за адресою: АДРЕСА_2 у с. АДРЕСА_3 Народицького району, Житомирської області була визначена в розмірі 94017,00 гривень (а.с.35).

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 08.07.2009 у справі № 2а-2375/09 позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА Житомирської області було задоволено та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА Житомирської області поставити ОСОБА_2 на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_5 , в сумі 94017,00 гривень (а.с.17).

На виконання вищезазначеної постанови від 08.07.2009 у справі № 2а-2375/09 ОСОБА_2 18 січня 2010 року було поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння, що підтверджується інформацією, зазначеною в листі Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА Житомирської області від 01.10.2019 №01-51/04/2505 (а.с.57).

20 грудня 2017 року ОСОБА_2 (мати позивача) померла.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_5 , в сумі 94017,00 гривень став її син - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.15).

Згідно з повідомленням Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА Житомирської області від 01.10.2019 №01-51/04/2505 (а.с.57) документи на виплату грошової компенсації в сумі 94017,00 гривень за втрачене нерухоме майно згідно ст. 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в с. Закусили по вул АДРЕСА_6 Радянська, 36 на ім`я ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про право на спадщину за законом) перебувають на обліку за №361 від 18.01.2010, виплата компенсації не проведена.

З огляду на зазначене ОСОБА_1 вважає, що за час його перебування в черзі для отримання компенсації, вартість зданого на баланс сільської ради домоволодіння збільшилась, а тому не отримана ним компенсація повинна бути проіндексована.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив донарахувати та виплатити йому компенсацію за втрачене нерухоме майно (домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_4 ) із застосуванням при розрахунку коефіцієнту індексації житлового фонду 1,34, встановленого у 2009 році наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 31.03.2009 №133. За наслідками розгляду вказаної заяви, Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА Житомирської області листом від 05.07.2019 №01-51/04/1726 повідомило позивача, що управління в своїй роботі керується Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивного забруднення території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1243 від 18.11.2009, яким не передбачено нарахування управлінням грошової індексації вартості домоволодінь до сум, визначених судом (а.с.16).

Не погоджуючись із відмовою відповідача у донарахуванні та виплаті йому грошової компенсації втраченого домоволодіння із застосуванням індексу 1,34, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матір ОСОБА_1 була поставлена на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене домоволодіння після набрання законної сили Порядком № 1243, яким не передбачено нарахування та виплату індексації вартості житлового фонду при виплаті грошової компенсації за втрачене домоволодіння.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №796-XII).

Статтею 1 Закону №796-XII передбачено, що державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи базується, в тому числі, на принципах соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частин 6, 8 статті 4 Закону №796-XII громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 частини першої статті 13 Закону №796-XII закріплено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

Статтею 35 Закону №796-XII передбачено, що компенсація громадянам за втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до ст.4 цього Закону включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Положеннями частини першої статті 67 Закону №796-XII встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної, плати.

Судова колегія зазначає, що до 18.11.2009 порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно було врегульовано Положенням "Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 №755 (далі - Положення №755).

Згідно з п. 5 Положення №755 спадкоємець, нерухоме майно якого знаходиться на території зони радіоактивного забруднення, на підставі оцінки вартості втраченого майна має право отримати за нього грошову компенсацію, сума якої перераховується відділеннями Державного казначейства за місцем знаходження майна на рахунок, відкритий спадкоємцем у будь-якому банку України. При цьому, п. 7 та 8 Положення №755 було встановлено, що грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади. Натомість, у разі коли у період до перерахування грошової компенсації Кабінетом Міністрів України були прийняті нормативні акти, за якими вартість житлового фонду індексується, компенсація виплачується з урахуванням цієї індексації.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року №1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території" (набрала чинності 28 листопада 2009 року) постанову Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" визнано такою, що втратила чинність, натомість затверджено новий Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.

Згідно з пунктом 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009року № 1243 (далі - Порядок №1243), цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв`язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Відповідно до пп. 3 п. 2 Порядку №1243 компенсацією є відшкодування вартості нерухомого майна, втраченого на місці відселення на момент припинення права власності, розмір якого визначається шляхом проведення суб`єктом оціночної діяльності незалежної оцінки такого майна у порядку, встановленому Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з пунктом 5 Порядку №1243 сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).

Водночас, спадкоємці громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухоме майно, якщо така компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, відповідно до норм Цивільного кодексу України.

Судова колегія вважає безпідставними твердження апелянта, що в даному випадку підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів № 755 від 15.07.1997 року, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, мати позивача - ОСОБА_2 була поставлена на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_3 , Житомирської області 18 січня 2010 року (а.с.16, 57), тобто вже після прийняття Порядку №1243.

Отже, на час постановки на чергу ОСОБА_2 Положення №755 втратило чинність.

Відтак, саме Порядок № 1243 слід застосовувати до спірних правовідносин щодо нарахування індексації вартості житлового фонду при виплаті грошової компенсації за втрачене домоволодіння.

Разом з тим, нормами Порядку №1243 не передбачено нарахування та виплату індексації вартості житлового фонду при виплаті грошової компенсації за втрачене домоволодіння.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що матір ОСОБА_1 була поставлена на чергу для отримання грошової компенсації в розмірі 94017,00 грн. за втрачене домоволодіння АДРЕСА_4 , спадкоємцем якої є позивач, після набрання законної сили Порядком №1243, яким не передбачено нарахування та виплату індексації вартості житлового фонду при виплаті грошової компенсації за втрачене домоволодіння, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 січня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.