Справа № 127/30683/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/520/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Романенка Олександра Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАК №1711722 від 06.11.2019 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Романенка О.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАК №1711722 від 06.11.2019 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення. В обгрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначив, що 06 листопада 2019 року інспектором УПП у Вінницькій області Романенком О.В. була винесена відносно нього постанова серії ЕАК №1711722 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, він нібито, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes - Benz E220», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Пирогова, 64 в м. Вінниці проїхав перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофороа, після зупинки, на законну вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4. «а» ПДР України. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, поліцейські не повідомили йому, яке саме перехрестя він проїхав на забороняючий жовтий сигнал світлофора та не надали йому докази його порушення. Поліцейські попросили надати їм документи, на що він відповів, що має всі необхідні документи водія, але їхня вимога незаконна, так як поліцейський має право вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу, а в даному випадку вимагати документи водія, якщо існує достатньо підстав вважати, що він вчинив або має намір вчинити правопорушення. Інших підстав для перевірки документів на право керування транспортним засобом у працівників поліції немає. Через декілька хвилин поліцейський підійшов до його автомобіля і запитав, чи буде він отримувати копію оскаржуваної постанови. На його пояснення, що він має в наявності всі необхідні документи для керування автомобілем і чому його не повідомили, що відносно нього розглядається адміністративна справа, відповідач ніяк не відреагував. Позивач вважає, що поліцейським Романенком О.В. незаконно була складена оскаржувана постанова, факти викладені в ній не відповідають дійсності. Відповідачем були порушенні норми ст.ст. 245, 258, 278, 251 КУпАП, останній виніс постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи та взагалі без його присутності. Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, працівниками поліції не було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, а саме: за проїзд ним перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора. З огляду на викладене, позивач вважає, що у інспектора поліції Романенка О.В. не було належних правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач просить визнати дії інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Романенка О.В. щодо складання оскаржуваної постанови неправомірними та скасувати зазначену постанову.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 29 листопада 2019 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року підготовче провадження закрито справа призначена до судового розгляду на 14 січня 2020 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Романенка О.В. за довіреністю Липовська Н.Ю. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суду надала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що інспектор поліції Романенко О.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, підстав для умисного спотворення обставин події у нього не було. На підтвердження вини позивача у вчиненні вищезазначеного правопорушення надала суду диск з відеозаписом події.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду україни від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини протии безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Судовим розглядом встановлено, що 06 листопада 2019 року екіпажем патрульної поліції в складі інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області Чорногуза А.І. та інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області Романенка О.В. було зупинено автомобіль марки «Mercedes - Benz E220», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. На вимогу працівника поліції позивач ОСОБА_1 не пред`явив поліцейському для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В розділі 2 Правил дорожнього руху України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року за №3353-ХІІ, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст. 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно із законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається із наданого суду представником відповідача Липовською Н.Ю. відеозапису та не заперечується й позивачем, останній відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення позивача до відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Доводи позивача, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, не грунтуються на вимогах закону.

Суд вважає, що оскаржувана постанова серії ЕАК №1711722 від 06.11.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення була винесена поліцейським 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Романенком О.В. правомірно, тому у задоволенні позову

ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 126, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Романенка Олександра Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАК №1711722 від 06.11.2019 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: