Справа № 809/324/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2020 року

Київ

справа №809/324/16

адміністративне провадження №К/9901/28536/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., за участі секретаря судового засідання - Титенко М.П., представника позивача - Рождественської Л.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуГоловного управління ДФС в Івано-Франківській області
на постанову та ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 (суддя Т.І.Боршовський) Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 (колегія у складі суддів: Т.В.Онишкевич, В.П.Дякович, Л.П.Іщук)
у справі № 809/324/16 (876/3804/16)
за позовомДержавного підприємства «Надвірнянське лісове господарство»
доГоловного управління ДФС в Івано-Франківській області
проскасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Надвірнянське лісове господарство» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень: № від 23.03.2016; № від 23.03.2016; № від 23.03.2016 в частині нарахування грошового зобов`язання за основним платежем в сумі 35521 грн. та за штрафними санкціями в сумі 8880 грн., № від 23.03.2016 року в частині нарахування грошового зобов`язання за основним платежем в сумі 29601 грн. та за штрафними санкціями в сумі 7400 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки контролюючого органу ґрунтуються на помилковій оцінці операцій з контрагентом позивача - фірмою «Zortex Businesss LLP» (далі - контрагент). Акт перевірки від 14.03.2016 не містить жодних зауважень до первинної документації позивача, які б могли вказати на порушення валютного законодавства. Підставою для вказаних висновків є лише покликання на сайт Великобританії - Companies House, за адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015, з якого зроблено висновок про те, що контрагент позивача ліквідований з 15.07.2014 (стан підприємства «dissolved»). Позивач зазначає про те, що у нього не було жодних підстав вважати, що Компанія «Zortex Businesss LLP» ліквідована з 15.07.2014, оскільки оплата за поставлену продукцію проведена вчасно, від банківських установ не надходило інформації про ліквідацію контрагента, на митниці жодних зауважень при замитнені товару не висловлено. З врахуванням викладеного, позивач вважає, що висновки контролюючого органу є необґрунтованими та незаконними.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 23.03.2016; № від 23.03.2016 в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 44401 грн., з яких за основним платежем в сумі 35521 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 8880 грн.; № від 23.03.2016 в частині нарахування грошового зобов`язання за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань)» в сумі 37001 грн., з яких за основним платежем в сумі 29601 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 7400 грн.; № від 23.03.2016 в частині нарахування грошового зобов`язання з пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 1360 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з необґрунтованості висновків відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в період з 25.01.2016 по 19.02.2016, а також з 22.02.2016 по 04.03.2016, на підставі наказів відповідача від 19.02.2016 № 133 та від 19.02.2016, направлень від 22.01.2016 року № 97, № 98, № 99 та № 100 проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Надвірнянське лісове господарство» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного соціального внеску, а також вимог іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 та валютного законодавства за період з 13.12.2013 по 31.12.2015, про що 14.03.2016 складено акт № 124/09-19-22-01-20/22189564 про порушення ДП "Надвірнянське лісове господарство" податкового законодавства, а саме:

- пп. 14.1.257 п. 14.1. ст. 14, п. 135.1 ст. 135, п. 137.10 ст. 137 та пп.138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.6, ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 78259 грн., в тому числі за 2014 рік в сумі 78259 грн.;

- пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого частина чистого прибутку (доходу) підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на загальну суму 65216 грн., в тому числі за четвертий квартал 2014 року в сумі 65216 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження до сплати ПДВ на загальну суму 1820 грн., а саме: в травні 2012 року в сумі 42 грн., в березні 2014 року в сумі 22 грн., в квітні 2014 року в сумі 199 грн., в червні 2014 року в сумі 1556 грн., в серпні 2014 року в сумі 1 грн.;

- ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», оскільки станом на 31.12.2015 не надійшла валютна виручка на валютний рахунок в уповноваженому банку ДП «Надвірнянське лісове господарство»;

- п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», оскільки Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.2014 та 01.10.2015 по граничному терміну подання декларації 12.05.2014 та 09.11.2015 подано 23.05.2014 та 10.11.2015. А також не включення до поданих Декларацій простроченої дебіторської заборгованості в сумі 6412 дол. США з 13.03.2015 та в сумі 6391,58 дол. США з 06.05.2015;

- абзацу «б» п. 176.2 статті 176 ПК України та Наказу ДПА України від 24.12.2010 № 1020 «Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» (форма № 1 ДФ) подано із внесеними недостовірними даними податкового номера фізичної особи за 4-й квартал 2013 року від 05.02.2014 № .

Відповідач в акті перевірки № 124/09-19-22-01-20/22189564 від 14.03.2016 та запереченні № 338/09-19-10-02/10 від 27.04.2016 зазначив, що фірма "ZORTEX BUSINESS LLP", UNITED KINGDOM з 15 липня 2014 року ліквідована (розпущена), а доказом цього є лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 "Щодо перевірки компанії "ZORTEX BUSINESS LLP", у якому вказано про те, що зазначену компанію ліквідовано 15.07.2014, у зв`язку з цим, відповідач вважає, що по всіх митних деклараціях, які оформлені в період з 15.07.2014 по 31.12.2014, покупцем виступала не компанія "ZORTEX BUSINESS LLP", а інша фірма-нерезидент, внаслідок чого реалізовано товар невідомому нерезиденту на загальну суму 6412 дол. США. Отже, отримані від компанії Interrline Management L.P., Suite 1, Montgomey 78, кошти на загальну суму 12804 дол. США (197340,59 грн.) не можуть бути зараховані як валютна виручка по контракту № 11-09-14 від 11.09.2014, оскільки є безповоротною фінансовою допомогою, як наслідок ДП «Надвірнянське ЛГ» занижено дохід у рядку 03 «Інші доходи» декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік на суму безповоротної фінансової допомоги. А за фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" обліковується кредиторська заборгованість.

За наслідками встановлених порушень, що викладені в акті перевірки № 124/09-19-22-01-20/22189564 від 14.03.2016, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 23.03.2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» від 23.03.2016 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» на загальну суму 97824 грн. (з яких за основним платежем 78259 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 19565 грн.);

- форми «Р» від 23.03.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) на загальну суму 81520 грн. (з яких за основним платежем 65216 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 16304 грн.);

- форми «У» від 23.03.2016 № , яким нараховано грошове зобов`язання за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства» на загальну суму 219084,32 грн.;

- форми «У» від 23.03.2016 № , яким нараховано грошове зобов`язання за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства в сумі 1700 грн.

Судами також встановлено, що 11.09.2014 між ДП "Надвірнянське лісове господарство" (Продавець) і фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія) (Покупець) укладено контракт № 11-09-14 (надалі - Контракт), відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує (згідно Правил ИНКОТЕРМС в редакції 2010 року) пиловник буковий (1 - 3 сортів) та техсировину ГОСТ 9462-88 в загальній кількості 1000 м.куб.

Згідно умов вказаного контракту ціна на товар встановлена в доларах США за 1 м.куб. на умовах СРТ, м. Одеса. Загальна сума контракту складає 105 000 дол. США. Відповідно до п. 4 Контракту платіж за реалізовану партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського переказу на валютний рахунок Продавця. Доставка товару здійснюється на умовах СРТ - Одеса (п. 5.1 Контракту). Термін поставки з 11.09.2014 по 31.12.2014.

Відповідно до пункту 9 Контракту, зміни і доповнення до нього дійсні тільки в тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв`язку дійсні при наявності одної оригінальної печатки. Термін дії контракту до 31.12.2014.

До Контракту № 11-09-14 від 11.09.2014 вносились зміни та доповнення згідно з додатками. Так, додатком № 1 від 15.11.2014 внесено зміни в п. 10 «Реквізити сторін» та визначено, що платником по даному Контракту також може виступати компанія Interrline Management L.P., Suite 1, Montgomey 78.

Додатком № 2 від 31.12.2014 до контракту № 11-09-14 від 11.09.2014 змінено п. 5.3 Контракту «Строк поставки» в частині: термін поставки продовжити до 28.02.2015.

Пунктом 4.3 Контракту за № 11-09-14 від 11.09.2014 передбачено, що оплата по цьому контракту може здійснюватися й третіми особами.

Згідно вантажно-митних декларацій № 206050001/2014/008921 від 12.12.2014, № 206050001/2015/000697 від 04.02.2015, накладних від 12.12.2014 та від 04.02.2015, рахунків-фактур від 14.11.2014 на суму 6412 дол. США та від 12.12.2014 на суму 6391,58 дол США, специфікацій та сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ІФ № 781040 від 12.12.2014, № 785342 від 04.02.2015 товар реалізовано фірмі "ZORTEX BUSINESS LLP", UNITED KINGDOM.

Згідно виписки по рахунку позивача від 17.11.2014, від компанії Interrline Management L.P., Suite 1, Montgomey 78, надійшли кошти в сумі 12880 дол США по рахунку-фактурі від 14.11.2014.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

Пунктом 137.10 статті 137 ПК України передбачено, що суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.267 пункту 14.1 статті 14 ПК України безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Приписами пункту 135.2 статті 135 та пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналіз вищенаведених норм ПК України свідчить про те, що до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов`язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг і охороною праці), тому право на зменшення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Разом з тим, згідно усталеної практики Верховного Суду та Верховного Суду України, господарська операція визнається легітимною у разі повної дієздатності всіх її учасників. Всі первинні документи можуть прийматись як докази здійснення господарських операцій, якщо вони оформлені належним суб`єктом. Обставини справи повинні бути встановлені в повному обсязі на підставі належних, допустимих та достатніх доказах без будь-яких сумнівів та суперечностей.

Оскільки укладення договору відбувалось 11.09.2014, судам необхідно було ретельно перевірити доводи податкового органу щодо правового статусу контрагента.

Підставою для висновків податкового органу про неправомірність віднесення позивачем до складу витрат сум за операціями по Контракту за № 11-09-14 від 11.09.2014 стала інформація про ліквідацію фірми «ZORTEX BUSINESS LLP» з 15.07.2014.

Разом з тим, вказані доводи залишено поза увагою судів попередніх інстанцій. З дослідженого податковим органом та судами листа Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 встановлено, що компанію "ZORTEX BUSINESS LLP" ліквідовано 15.07.2014.

Як вже зазначалось, поставка продукції здійснювалась позивачем відповідно до укладеного контракту від 11.09.2014 р. З цього приводу суди зазначили, що згідно протоколу зборів партнерів компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» від 14.07.2014 р. змінено реєстраційну адресу компанії в межах однієї країни Об`єднаного королівства Великобританія : з Англії та Шотландію.

В даному випадку, в листі Міністерства закордонних справ України зазначено не лише про ліквідацію контрагента з 15.07.2014 р., а й про внесення 30.09.2014 до реєстру нової компанії з ідентичною назвою «ZORTEX BUSINESS LLP».

Поза увагою судів залишено доводи податкового органу про ліквідацію «ZORTEX BUSINESS LLP» з 15.07.2014 за рішенням реєстратора, оскільки компанія була не діючою, а не за самостійним рішенням учасників, а також про відсутність податкової звітності з 31.12.2012, відсутність рахунків та активів.

Суди зазначили про наявність протоколу від 14.07.2014, який не є належним доказом, оскільки в матеріалах справи міститься не засвідчена суддею копія документу, здійснена з нотаріально посвідченої копії документа, що є порушенням вимог частини четвертої ст. 79 КАС України, відповідно до якої судом в судовому засіданні досліджуються оригінали письмових доказів, а в справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Також відсутні будь-які мотиви, яким чином вказаний документ спростовує інформацію Міністерства закордонних справ України про ліквідацію Товариства з 15.07.2014. За назвою - це Акт Товариства з обмеженою відповідальністю 2000 ТОВ Зортекс Бізнес. Далі зазначено, що це протокол позачергових зборів акціонерів від 14.07.2014. В абзаці 9 зазначено, що інформація котра має бути включена до статуту згідно з Законом 2000 ТОВ викладена в партнерській угоді, котрі вступають в силу…після прийняття та заповнення нового Свідоцтва про реєстрацію ЛЛІНО1, котре видає Державний реєстратор Реєстраційної Палати (Едінбург).

Вказані обставини мають важливе значення з урахуванням доводів податкового органу щодо наявності кримінального провадження в якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені «ZORTEX BUSINESS LLP» з електронної адреси, розташованої на території України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, в зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Враховуючи відсутність повноважень суду касаційної інстанції на встановлення та дослідження вказаних фактичних обставин справи, є підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 - скасувати.

2. Справу направити на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду