Справа № 240/10302/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/10302/19

22 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Житомирській області №Ф-7472-51 від 11.03.2019 року про сплату боргу у сумі 21217,55 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги залишити без руху, у зв`язку з несплатою судового збору.

20 січня 2020 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Сьомого апеляційного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за вимогою про сплату боргу №Ф-7472-51 від 11.03.2019 року про сплату боргу у сумі 21217,55 грн., на підставі якої Богунським відділом державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження №59284217.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАСУ забезпечення позову допускається якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно приписів ч. 1 ст.151 КАСУ позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 вказаної статті суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Пунктом 5 частини 3 статті 151 КАС України встановлено заборону щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Судом встановлено, що предметом оскарження у даній справі № 240/10302/19 є вимога Головного управління ДФС у Житомирській області №Ф-7472-51 від 11.03.2019 року про сплату боргу у сумі 21217,55 грн., в той час, як позивач фактично просить суд забезпечити позов шляхом зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №59284217, що не є предметом оскарження у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження №59284217 за вказаною вимогою №Ф-7472-51 від 11.03.2019 року про сплату боргу у сумі 21217,55 грн..

З огляду на те, що вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги не є предметом оскарження у цій справі, суд не може забезпечити позов шляхом зупинення вказаного виконавчого провадження.

Суд зазначає, що забезпечуючи такий позов до вирішення справи по суті, і якому ще не надано офіційну правову оцінку в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, рівності та змагальності тощо, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, для можливості застосування судом вищезазначених форм забезпечення позову необхідна наявність певних підстав, передбачених чинним законодавством України, підтверджених відповідними доказами.

Загальновідомим є факт пов`язаності процедури по примусовому виконанню вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №Ф-7472-51 від 11.03.2019 року безпосередньо з оскаржуваним рішенням за їх логічною послідовністю, однак при цьому слід зважати на правову природу вимоги як акті індивідуальної дії та рішень і дій державного виконавця під час примусового виконання вимоги.

Зокрема, правові акти індивідуальної дії - це рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб (тобто вони є персоніфікованими) або які стосуються конкретної ситуації.

Пов`язаність таких рішень і дій з огляду на принцип юридичної визначеності як складову принципу верховенства права не зумовлює їх тотожність у розумінні предмету спору, а тому суд приходить до висновку про неможливість застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за вимогою про сплату боргу №Ф-7472-51 від 11.03.2019 року відповідно до імперативного припису п.5 ч.3 ст.151 КАС України.

Більше того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року позов задоволено у повному обсязі та скасовано вищезазначену вимогу про сплату боргу №Ф-7472-51 від 11.03.2019 року.

Дослідивши зміст заяви позивача та матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення даного адміністративного позову, зокрема з тих підстав, що заявником не конкретизовано яких саме зусиль буде змушений докласти та яких понесе витрат у разі невжиття судом заходів, про які він просить, та підстав при яких буде неможливе виконання рішення суду.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що застосування заходів забезпечення позову є виправданим у разі, якщо наявне достатньо обґрунтоване припущення, що їх невжиття може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд апеляційної інстанції доводи викладені позивачем у заяві про забезпечення позову не надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.150, 154, 243,325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом фізична особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення. Порядок оскарження передбачений ч.8 ст.154 КАС України та ст.ст.328, 329 КАС України

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.