Справа № 200/11107/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 р. Справа№200/11107/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії за віком з 1 квітня 2016 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з квітня 2016 року.

Разом із позовними вимогами позивачем заявлено клопотання щодо допуску до негайного виконання судового рішення в частині виплати заборгованості по пенсії у межах суми за один місяць та клопотання про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області.

Зазначає, що отримував пенсію в управлінні до 1 квітня 2016 року, після зазначеної дати пенсійні виплати позивач не отримує.

19 червня 2019 року звернувся до відповідача із запитом щодо надання інформації про причини припинення виплати йому пенсії, надання копії рішень, якими припинено виплату пенсії та відновлення пенсійних виплат.

У липні 2019 року отримав відповідь за вих. № 146/Л-01-01-08 від 4 липня 2019 року, в якій зазначено, що пенсійні виплати позивачу припинені з 1 квітня 2016 року на підставі інформації, отриманої з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у зв`язку із не підтвердженням фактичного місця проживання ОСОБА_1 .

На переконання позивача не виплата йому пенсії з квітня 2016 року є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач вважає, що виплату йому пенсії було припинено з підстав, що не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому пенсія повинна бути їй нарахована та виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком (а.с. 5-10).

У наданому суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

31 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії та запитом пенсійної справи з управління Пенсійного фонду в Пролетарському районі м. Донецька. Після отримання пенсійної справи позивача було взято на облік у Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 отримував пенсію по березень 2016 року (включно); з 1 квітня 2016 року по теперішній час пенсія позивачу не нараховується та не сплачується.

Зазначає, що з метою забезпечення виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» виплата пенсії проводилась виключно за даними інформаційної бази переміщених осіб в порядку обміну інформацією. За результатом такої звірки, відповідно до отриманої інформації з листа № 966/02/03 від 3 березня 2016 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплата пенсії позивачу була призупинена з 1 квітня 2016 року з причини не підтвердження місця його фактичного проживання.

Також у відзиві зазначено, що виплату пенсії позивачу буде поновлено після його особистого звернення до Селидовського ОУПФУ Донецької області та надання належно оформленої довідки про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Вказано, що позивач пропустив встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк для звернення до суду з даним позовом та всі наведені позивачем аргументи не підтверджують поважності причин пропуску строку для звернення до суду із даним позовом.

Щодо позовної вимоги позивача до відповідача сплатити виниклу заборгованість, у відзиві зазначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року «Про внесення змін до постанови кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365» суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів, на теперішній час Кабінетом Міністрів України не прийнято такого порядку (а.с. 24-26).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); також цією ухвалою визначено, що позивачем не було пропущено строку звернення до суду із даним позовом (а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року вирішено подальший розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30 жовтня 2019 року (а.с. 45).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року підготовче засідання відкладено на 27 листопада 2019 року (а.с. 48).

Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року продовжено строк підготовчого засідання. Призначено підготовче засідання на 18 грудня 2019 року (а.с. 50).

Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 15 січня 2020 року (а.с. 53).

15 січня 2020 року позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились; про місце, дату та час проведення судового засідання були повідомлені судом належним чином.

В позовній заяві позивач разом із позовними вимогами заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 10).

Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі викладеного вище, враховуючи наявність клопотання позивача про розгляд справи без його участі, беручи до уваги належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території, перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області (а.с. 11-16, 31).

Відповідач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 20-21).

26 березня 2015 року ОСОБА_1 видана довідка № про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи Управлінням соціального захисту населення Селидовської міської ради (а.с. 34).

31 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про запит його пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України з Пролетарського району м. Донецька (а.с. 33).

14 квітня 2015 року розпорядженням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 10473 пенсійну справу ОСОБА_1 взято на облік до управління, визначено до виплати раніше призначені пенсійні виплати (а.с. 31).

Судом встановлено, що пенсія позивачу нараховувалась та сплачувалась до 1 квітня 2016 року, з 1 квітня 2016 року пенсія йому не нараховується та не сплачується (а.с. 30, 38-39, 17-18, 24-26).

4 липня 2019 року у відповідь на звернення ОСОБА_1 Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повідомило позивача (вих. № 1461/л-01-01-08), що виплата йому пенсії була призупинена у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада № 637, згідно якої виплата пенсії проводиться виключно за даними інформаційної бази переміщених осіб, яка ведеться органами соціального захисту населення, на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією. За результатом такої звірки, відповідно до отриманої інформації з управління соціального захисту населення Селидовської міської ради виплату йому пенсії була призупинена з квітня 2016 року, з причин не підтвердження місця його фактичного проживання. Для відновлення пенсійних виплат ОСОБА_1 необхідно надати управлінню заяву, діючу довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, після чого поновлення виплати пенсії буде здійснено на підставі рішення комісії про призначення (відновлення) або відмову у призначені (відновлені) соціальних виплат, яке буде винесено за результатами перевірки достовірності зазначеної (а.с. 17-18).

Суд зазначає, що доказів на підтвердження прийняття відповідачем належним чином оформленого рішення про припинення (призупинення) нарахування та виплати позивачу пенсії суду не надано.

Будучи не згодним із діями відповідача стосовно припинення (призупинення) виплати йому пенсії, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон № 1058-IV).

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України «Про пенсійне забезпечення») пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, яка набрала чинності 4 березня 2016 року, затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й «інші випадки, передбачені законом».

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування «інших випадків, передбачених законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення (призупинення) нарахування та виплати пенсії позивачу, відповідно, дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу з 1 квітня 2016 року пенсії є неправомірними.

Відповідно, позовні вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення нарахування та виплати йому пенсії за віком з 1 квітня 2016 року - є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо неправомірності припинення нарахування та виплати пенсії позивачу за період з 1 квітня 2016 року, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 1 квітня 2016 року такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи клопотання позивача про необхідність допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії в межах суми пенсії за один місяць, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць, а клопотання позивача підлягає задоволенню.

Щодо заяви позивача про встановлення судом відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналізуючи вказані нормативно-правові приписи суд дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком судом.

Враховуючи характер спірних правовідносин, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження обґрунтованості вірогідності невиконання відповідачем даного судового рішення, суд вважає, що підстави для зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення у справі відсутні.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 11 вересня 2019 року (а.с. 4), суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 14, 19, 72-78, 90, 94, 132, 139, 205, 244-246, 255, 256, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) про визнання дій неправомірними, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу пенсії за віком з 1 квітня 2016 року.

Зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсію за віком з 1 квітня 2016 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплати ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду прийняте у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини складені та підписані 15 січня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 23 січня 2020 року.

Суддя Н.П. Волгіна