Справа № 480/1989/19
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 р. Справа №480/1989/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Кошеленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1989/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2019 № Ф-3164-25 на суму 32324,70 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з 11.06.2013 здійснював незалежну професійну діяльність - арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Вказана діяльність, згідно чинного законодавства України, є незалежною професійною діяльністю, яка здійснювалася на підставі Свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 14.05.2013 № 911. Однак, 30.01.2018 дія вказаного вище свідоцтва № 911 від 14.05.2013 була припинена на підставі наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 258/5.

Вказані факти також підтверджуються загальнодоступною інформацією з Державного реєстру арбітражних керуючих та офіційного сайту Міністерства юстиції України.

Згідно даних ЄДР, ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність за КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування (основний). Вказана діяльність передбачала діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) до 2013 року, коли діяли ліцензії на здійснення вказаної діяльності.

Таким чином, діяльність позивача, як арбітражного керуючого, співпадала з діяльністю ФОП увесь час протягом 2013-2018 років.

Також позивач вказує, що свою підприємницьку діяльність він припинив 02.04.2018. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 05.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надіслав на адресу суду відзив, у якому зазначив, що згідно баз даних ГУ ДФС у Сумській області, ОСОБА_1 зареєстрований як:

фізична особа - підприємець з 07.08.2006, дата прийняття рішення про припинення 02.04.2018;

платник незалежної професійної діяльності (арбітражний керуючий) з 11.06.2013 по теперішній час.

Відповідно до КОР за позивачем обраховується заборгованість по платежу «Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в сумі 32324,70 грн. У зв`язку з викладеним, відповідач вказує на необґрунтованість позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.08.2019 було зупинено провадження в даній справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 520/3939/19 (Пз/9901/10/19).

Ухвалою суду від 21.12.2019 було поновлено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 17.01.2020.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнавала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 17.01.2020 було замінено відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, буд.13, ).

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.03.2019 позивач отримав рекомендований лист, яким було направлено на його адресу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2019 № Ф-3164-25 на суму 32324,70 грн. - недоїмка (далі - Вимога) (а.с. 11).

Вказану вимогу позивач оскаржив в адміністративному порядку, однак рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 06.05.2019 за вих. №20896/6/99-99-11-05-02-25, йому було відмовлено в задоволенні скарги та залишено вимогу без змін. Вказане рішення позивач отримав 21.05.2019 рекомендованим листом №762.

Відповідно до відзиву, наданого відповідачем, нарахування вищевказаної суми відбулося у зв`язку з наступним.

Згідно баз даних ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_1 . (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрований як:

фізична особа - підприємець з 07.08.2006, дата прийняття рішення про припинення 02.04.2018;

незалежна професійна діяльності (арбітражний керуючий) з 11.06.2013 по теперішній час.

Відповідно до КОР платника рахується заборгованість по платежу «Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (код бюджетної класифікації 71040000) в сумі 32324,70 грн., а саме:

дата операції - 31.12.2017, сальдо на початок року - сума 8057,16 грн. (період не зазначено);

дата операції - 09.02.2018, нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік, нарахування єдиного внеску №10217834/ev від 09.02.2018 термін сплати 09.02.2018 - сума 8448 грн. (за 2017 рік - загальна сума);

дата операції - 19.04.2018, нараховано ЄВ ФОП , в т.ч. з незалежною професійною діяльністю, нарахування єдиного внеску №10163598/ev від 19.04.2018 терм.спл. 19.04.2018 - сума 2457,18 грн. (за 1-й квартал 2018 р. (незалежна професійна діяльність));

дата операції - 02.05.2018, нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік, нарахування єдиного внеску №3982796/ev від 02.05.2018 терм.спл. 02.05.2018 - сума 8448 грн. (за 2017 рік (незалежна професійна діяльність));

дата операції - 19.10.2018, нараховано ЄВ ФОП , в т.ч. з незалежною професійною діяльністю нарахування єдиного внеску №1462599/ev від 21.01.2019 терм.спл. 21.01.2019 - сума 2457,18 грн. (III-й квартал 2018 року (незалежна професійна діяльність));

дата операції - 21.01.2019, нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік нарахування єдиного внеску №10217834/ev від 09.02.2018 терм.спл. 09.02.2018 - сума 2457,18 грн. (IV-й квартал 2018 року (незалежна професійна діяльність)).

Суд, частково задовольняючи позовні вимоги, своє рішення обґрунтовує наступним.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач зазначаючи в розрахунку оскаржуваної вимоги, який зазначений у відзиві, вказує суму 8057,16 грн., як сальдо на початок року (31.12.2017), в той же час на неодноразову вимогу суду надати детальний розрахунок вказаної суми з зазначенням періодів за які була нарахована вказана сума, відповідач, в порушення ч.2 ст.77 КАС України, не зміг надати відповідні пояснення та розрахунку, додатково його представник в судовому засіданні пояснив, що будь-які інші дані щодо вказаної суми у відповідача відсутні.

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що вказана сума в оскаржуваній вимозі є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Також судом встановлено, що в період з 02.04.2018 позивач не був ані фізичною особою-підприємцем, ані арбітражним керуючим. Вказаний висновок суду підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого, позивач припинив свою підприємницьку діяльність 02.04.2018.

Відповідно до даних Єдиного реєстру арбітражних керуючих, наказом Міністерства юстиції України № 258/5 від 30.01.2018, було анульовано свідоцтво про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого №911 від 14.05.2013, видане ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини, відповідач протиправно здійснював нарахування єдиного соціального внеску позивачу починаючи з другого кварталу 2018 року.

У зв`язку з викладеним, вимоги позивача в частині скасування нарахування відповідачем єдиного соціального внеску позивача за період 2-4 квартал 2018 року у сумі - 4914,36 грн. підлягають задоволенню.

Щодо періоду нарахування відповідачем єдиного соціального внеску позивача за період 2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до п. 65.1 ст. 65 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Разом з тим, згідно з п. 65.2 ст. 65 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому відповідно до пп. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Крім того, факт наявності в особи статусу фізичної особи-підприємця, виключає можливість його взяття на облік в податкових органах як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що діяльність арбітражного керуючого підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Разом з тим, відповідно до положень частини 4 пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліків платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за № 1562/20300, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Щодо питання обліку та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України № 2464-VI від 08.07.2010 року "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон від 08.07.2010 № 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В силу вимог пункту 4, 5 частини 1 статті 4 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Суд зазначає, що законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом № 2464-VI не передбачений.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI).

Відповідно до статті 5 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI та інших нормативно-правових актів розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330, (далі - Порядок № 1162), який є нормативно-правовим актом у розумінні частини третьої статті 117 Конституції України та джерелом права, яке застосовується судом, відповідно до частини другої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464 (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон від 15.05.2003 № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону від 15.05.2003 № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку № 1162.

Аналогічне твердження зазначено в п. 1 розділу ІІІ Порядку № 1162.

Аналіз положень Порядку № 1162 свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення "ознаки незалежної професійної діяльності" Порядок №1162 не передбачає.

Суд зауважує, що оскільки позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець згідно Закону від 15.05.2003 № 755-IV, до нього не можуть застосовуватись положення ч. 3 ст. 5 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що рішення відповідача, як контролюючого органу, щодо нарахування позивачу єдиного внеску за ознакою незалежної професійної діяльності за період 2017 р. у суму 8448,00 грн. прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, є протиправним, порушує майнові права та інтереси позивача і зумовлює ситуацію, при якій платник податків двічі повинен сплачувати один і той самий збір, що є недопустимим.

Щодо правомірності нарахування відповідачем позивачу суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 2017 року та перший квартал 2018 року у розмірі 10905,18 грн., суд зазначає, що вказана сума з урахуванням вищевказаних мотивів, є обґрунтованою та підлягає нарахуванню позивачу. З вказаними висновками суду позивач погодився у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2019 № Ф-3164-25 в частині нарахування недоїмки у сумі 21419,52 грн. є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 509,14 грн., з судового збору сплаченого при подачі відповідного позову.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2019 № Ф-3164-25 в частині нарахування недоїмки у сумі 21419,52 грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) суму судового збору в розмірі 509,14 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 21 січня 2020 року.

Суддя С.М. Глазько