Справа № 320/1910/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Київ справа № 320/1910/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 47898-5106-1004 (форми "Ф") від 20 березня 2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 1 лютого 2009 р. між Козлівською сільською радою та позивачем укладено Договір оренди землі, за яким позивач отримав в оренду строком на 49 років земельну ділянку, площею 4,7619 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору орендна плата становить 26 420 грн. 89 коп. на 1 рік, а 2201 грн. 74 коп. на рік. Відповідачем змінено умови цього договору і збільшено розмір плати за землю, винесено податкове повідомлення-рішення 47898-5106-1004 (форми "Ф") від 20 березня 2019 р.

Позивач вважає прийняте податкове повідомлення-рішення незаконним. Вказує, що податковий орган не є суб`єктом цивільно-правових відносин у цій справі, а оскаржуване рішення фактично змінило умови договору в частині збільшення розміру орендної плати, що є порушенням умов укладеного договору між позивачем і сільською радою. Індексація нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2019 рок за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

24 травня 2019 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, у його задоволені просив відмовити. Стверджує, що пунктом 10 Договору оренди передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни договору оренди чи продовження його дії.

Зазначає, що позивачем нараховано орендну плату за землю за 2019 р. згідно з договором оренди № б/н від 1 лютого 2009 р., який укладено на 49 років. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на 1 лютого 2009 р. за Договором оренди становить 880 696 грн. 00 коп., а з урахуванням коефіцієнтів індексації на 1 січня 2019 р. становить 1 769 442 грн. 59 коп. (880 696 грн. 00 коп. х 1,059 х 1,249 х 1,433 х 1,06). Вважає, що орендна плата за землю в 2019 р. за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки становить 53 083 грн. 29 коп. Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18 жовтня 2019 р.

18 жовтня 2019 р. до суду від представників сторін надійшли клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з поданими клопотаннями сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження протокольною ухвалою суду від 18 жовтня 2019 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач 2 січня 1961 року народження є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , який виданий Броварським РВ Управління ДМС України в Київській області 12 серпня 2016 р., позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

1 лютого 2009 р. між Козлівською сільською радою (Орендодавець) та позивачем (Орендар) укладено Договір оренди землі (далі - Договір оренди).

Відповідно до п. 1 Договору оренд Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться по АДРЕСА_1

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,7619 га, у тому числі земельна ділянка несільськогосподарського призначення для промислового використання (п. 2 Договору оренди).

Згідно з вимогами п. 3 Договору оренди на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: будівля корівника, будівля насосної, будівля трансформатора, нежитлова будівля, а також асфальтні проїзди, майданчики, лінії електропередач, водопровідно-каналізаційна система.

Як убачається з п. 4 Договору оренди, земельна ділянка передається в оренду разом з нежитловими будівлями, вказаними в п. 3; (договору купівлі-продажу ВКТ № 312297 від 10 грудня 2008 р. ПНК м. Бровари)).

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 880 696 грн. 00 коп. (п. 5 Договору оренди).

Відповідно до вимог п. 8 Договору оренди договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 26 420 грн. 89 коп. на 1 рік, а 2 201 грн. 74 коп. на місяць, що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі через Переяслав-Хмельницьке відділення державного казначейства в Київській області.

Згідно з вимогами п. 34 Договору оренди зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Судом встановлено, що на момент подання позову жодних змін до договору не вносилося, а орендну плату сплачено позивачем в повному обсязі, що підтверджується копією квитанції від 7 червня 2018 р. № 65 на суму 10 000 грн. 00 коп. та копією квитанції від 24 липня 2018 р. № 332 на суму 18 007 грн. 00 коп.

20 березня 2019 р. відповідачем прийнято оскаржуване податкове-повідомлення рішення № 47898-5106-1004, яким стягнуто з позивача за платежем: «орендна плата з фізичних осіб» за 2019 р. кошти у розмірі 53083 грн. 29 коп.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 Земельного кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч.1 ст.124 Земельного кодексу України).

Згідно з вимогами пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати відповідно до пункту 288.4 ст. 288 ПК України встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий кодекс України у пункті 288.5 статті 288 ПК України визначає тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. За цим виключенням, питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.

Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлюються статтями 285-287 ПК України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель (п. 289.2 ст. 289 ПК України). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України не передбачено проведення індексації орендної плати, натомість індексації підлягає нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року

№ 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV) встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 14 Закону № 161-XIV).

Згідно з вимогами ст. 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону № 161-XIV визначено істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Окрім того, статтею 21 Закону № 161-XIV визначено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Отже, законодавством України чітко визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, Податковий кодекс України регулює лише строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, податковий період, порядок обчислення орендної плати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно.

Судом встановлено, що в договорі оренди укладеному між Козлівською сільською радою та позивачем у справі визначено, що розмір річної орендної плати на момент укладення договору складає 26420 грн. 89 коп. на 1 рік, а 2 201 грн. 74 коп. на місяць, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Частиною 1 статті 23 Закону № 161-XIV визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 14 Закону № 161-XIV визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до вимог ст. 654 Цивільного кодексу України (який є загальним нормативно-правовим актом, що регулює зобов`язальні правовідносини) визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що в пункті 34 Договору оренди, який укладений між Козлівською сільською радою та позивачем сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, що в п. 34 Договору оренди сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Тобто одностороння зміна умов договору не допускається.

Суд зазначає, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов`язковість його виконання сторонами тощо. Суб`єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.

Отже, податковий орган, який не є суб`єктом цивільно-правових відносин у цій справі, прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення фактично змінив умови договору в частині визначення збільшення розміру орендної плати, що в свою чергу є порушенням норм матеріального права та умов договору.

З урахуванням вище зазначеного, суд зазначає, що зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2019 р. за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі №813/3819/17 (адміністративне провадження №К/9901/46821/18).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, як і доказів правомірності здійснення нарахування розміру орендної плати.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем було неправомірно винесено податкове повідомлення-рішення № 47898-5106-1004 (форми "Ф") від 20 березня 2019 р., отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що право позивача порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу інших судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 15 квітня 2019 р. № СВ1409689/1 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 768 грн. 40 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № 47898-5106-1004 (форми "Ф") від 20 березня 2019 р..

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (код ЄДРПОУ - 39393260) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби України, адреса: вул. Народного Ополчення, 5а, м. Київ,03151, код ЄДРПОУ - 39393260.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 24 січня 2020 року