Справа № 127/251/20
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/251/20
Провадження № 2-а/127/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2020 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,
при секретарі Федоровій СМ., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ковальчук Ж.В., представника відповідача Химича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Кутяшева Ігора Сергійовича про скасування постанови серії ЕАК № 1868782 від 16.12.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2020 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивував наступним.

Постановою серіїЕАК № 1868782 від 16.12.2019 року, у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП .

Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення останнього до відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серіїЕАК № 1868782 від 16.12.2019 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ковальчук Ж.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні викладеним в ньому та просили позов задоволити.

Представник відповідача Химич Д.В. в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена згідно чинного законодавства, у зв`язку з порушенням останнім ПДР України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серіїЕАК № 1868782 від 16.12.2019 року, 16.12.2019 року, близько 13 год. 42 хв., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниці на пл.. Привокзальна, здійснив зупинку на місці яке позначено дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «інваліди», чим порушив вимоги п. 33 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 статті 122 КУпАП.

За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.77КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем було з`ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 5 статті 122 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення. При цьому, останній знаходився при виконанні своїх службових обов`язків та оцінивши докази, виніс постанову.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено відповідачем.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (пункт 2.3 Правил дорожнього руху).

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (пункт 1.10 Правил дорожнього руху).

Відповідно до пункту 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Суд звертає увагу позивача на те, що з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (пункт 2.3 Правил дорожнього руху).

Відповідно до пункту 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.4 ґ) ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до пункту 8.4 е) ПДР України таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до ПДР України дорожній знак п. 5.38«Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Відповідно до ПДР України табличка до дорожнього знаку п. 7.17 «Інваліди» означає, що дія знака п. 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих правил.

Відповідно до ПДР України табличка до дорожнього знаку п. 7.2.1 «Зона дії» позначаються довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно - вказівних знаків.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на якій дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Твердження позивача, що він здійснив зупинку не в зоні дії знаку 7.17 з додатковою табличкою 7.3.1. «Напрямок дії» та знаходився на відстані подальшій від зони дії відповідного знаку, спростовується відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, що здійснював оформлення даного адміністративного правопорушення згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку на місці яке позначено дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «особи з інвалідністю» та з додатковою табличкою 7.3.1 «напрямок дії» та перебував в межах дії вказаного знаку на відстані до 15 м.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пояснення позивача та його представника, щодо неотримання ними відзиву на позовну заяву та доказів якими він обґрунтовується, суд оцінює критично, оскільки як зазначено у відзиві представника відповідача відзив одночасно направлений позивачу в день направлення відзиву до суду. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що надати копію диску з відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, що здійснював оформлення даного адміністративного правопорушення не має технічної можливості, а представник позивача може звернутись безпосередньо до УПП у Вінницькій області з відповідним запитом та отримати вказане відео з місця події.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що діїінспектора роти № 4 УПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Кутяшева Ігора Сергійовича щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 є правомірними, а тому суддя дійшов висновку, що немає підстав визнавати дії відповідача незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись Правилами дорожнього руху, ст. 7, 122, 245, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 19, 77, 99, 171, 229, 286, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Кутяшева Ігора Сергійовича про скасування постанови серії ЕАК № 1868782 від 16.12.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП - відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: