Справа № 560/3817/19
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3817/19
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення №2139 від 15.11.2019 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України;

- скасувати рішення №2139 від 15.11.2019 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що статтею 10 Закону України "Про імміграцію" встановлений вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на імміграцію в Україну, зі змісту якого слідує, що підставами для відмови можуть бути лише доведені та обґрунтовані докази. При цьому, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено, що дозвіл на імміграцію не надається в інших випадках, передбачених законами України. Всупереч зазначеного, відповідач у рішенні №2139 від 15.11.2019, яким відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про отримання дозволу на імміграцію в Україні, не зазначив жодних посилань на інші закони України чи обставини, які б стали підставою для відмови.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду 18.12.2019 надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Ново-Оленівка Костянтинівського району Донецької області, звернувся до сектору централізованого оформлення документів для іноземців та осіб без громадянства відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області із заявою про надання йому дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію" як особа, яка має підстави для набуття громадянства за територіальним походженням (народився на території України, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до листа ДМС України №8.1/2837-18 від 06.07.2018 у разі, коли підставами для звернення про надання дозволу на імміграцію був будь-який документ (свідоцтво про шлюб, народження), виданий на підставі акту цивільного стану, зареєстрованого на території України з теперішнього часу до 1950 року (у зворотному напрямку), його дійсність перевіряється через Державний реєстр актів цивільного стану громадян. У разі відсутності у Державному реєстрі інформації про видачу поданого іноземцем або особою без громадянства документа, до органу видачі надсилається письмовий запит щодо підтвердження/спростування факту видачі такого документа. За результатами відповіді, наданої органами видачі, приймається рішення відповідно до вимог законодавства.

В Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо народження громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня. При цьому, за змістом відповіді головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за результатами перевірки відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області актового запису про народження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено. Водночас, є наявний актовий запис про народження №22, складений 10.08.1953 виконавчим комітетом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі якого було видане свідоцтво про народження № НОМЕР_2 .

Відповідач звернув увагу на те, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.11.2019 у справі №682/2396/19 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення, а саме неправильності відомостей про дату його народження, ІНФОРМАЦІЯ_3, в актовому записі цивільного стану №22, складеному 10.08.1953 виконавчим комітетом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, змінивши дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.12.2019 повернуто клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін заявнику без розгляду.

До суду 27.12.2019 надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Додатково зазначив, що існує два свідоцтва про народження ОСОБА_1 , а саме, серії НОМЕР_1 від 10.08.1953, згідно з яким позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2, та серії НОМЕР_3 від 03.07.2019, відповідно до якого датою народження позивача є ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому, жодний з наявних документів не підроблений та не визнаний судом недійсним, а законодавством не визначено, якому з свідоцтв слід надати перевагу.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Російської Федерації, що підтверджується паспортом №75 НОМЕР_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ново-Оленівка Костянтинівського району Донецької області.

Позивач звернувся з заявою від 15.05.2019 до сектору централізованого оформлення документів для іноземців та осіб без громадянства відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про надання йому дозволу га імміграцію в Україну на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію". До заяви, зокрема, було додано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформація щодо народження громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня.

Відповідач звернувся з запитом від 27.05.2019 №6801.4-5127/6801.4.1-19 до головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо підтвердження факту видачі свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 .

За змістом відповіді головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.06.2019 №3-20-246/03.1-33 актового запису про народження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено. Наявний актовий запис про народження №22, складений 10.08.1953 виконавчим комітетом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі якого було видане свідоцтво про народження № НОМЕР_2 .

Відповідно до повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 Літвінов ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3.

За результатами розгляду заяви громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну складено висновок від 15.11.2019 про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви. За його змістом, не виявлено актового запису, на підставі якого видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.11.2019 у справі №682/2396/19 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме неправильності відомостей про дату його народження, ІНФОРМАЦІЯ_3, в актовому записі цивільного стану №22, складеному 10.08.1953 виконавчим комітетом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, змінивши дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 15.11.2019 №2139 громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю України, відмовлено у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 6 частини 1 статті 10 Закону України "Про імміграцію".

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з статтею 4 Закону Україну "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначає Закон України "Про імміграцію".

Приписами статті 1 Закону України "Про імміграцію" визначено, що імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, зокрема, особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Положеннями статті 9 Закону України "Про імміграцію" визначено, що заяву про надання дозволу на імміграцію заявник подає особисто до відповідного органу державної влади.

Для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи: 1) три фотокартки; 2) копія документа, що посвідчує особу; 3) документ про місце проживання особи; 4) відомості про склад сім`ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі); 5) документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Крім зазначених документів подаються, зокрема, документи, що підтверджують право особи на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України";

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 10 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію не надається в інших випадках, передбачених законами України.

Як встановлено у ході судового розгляду та вже зазначалося, позивач звернувся до відповідача з заявою щодо отримання дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію". На підтвердження права на набуття громадянства України за територіальним походженням позивач до заяви додав свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Підставою для відмови слугували висновки щодо відсутності підтвердження наявності актового запису, на підставі якого видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . При формуванні цих висновків, відповідач посилається на лист ДМС України №8.1/2837-18 від 06.07.2018.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на зазначений лист, оскільки листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а тому, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, статтею 10 Закону України "Про імміграцію", встановлений вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на імміграцію в Україну, зі змісту якого вбачається, що підставами для відмови в наданні дозволу на імміграцію можуть бути лише доведені та обґрунтуванні докази.

Проте, ні оскаржене рішення відповідача, ні висновок за результатами розгляду клопотання позивача про отримання дозволу на імміграцію в Україні, жодних посилань на інші закони України, які б вказували на наявність тих обставин, які стали підставою для відмови в наданні позивачу дозволу на імміграцію, як це визначено в пункті 6 частини 1 статті 10 Закону України "Про імміграцію", не містить.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що доказів визнання нечинним чи скасування свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач не надав. Не здобуто таких доказів і судом.

Отже, відповідач не надав суду належних доказів існування обставин, що передбачені статтею 10 Закону України "Про імміграцію", які б надавали йому підстави для відмови в наданні позивачу дозволу на імміграцію.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність передбачених законами України підстав для відмови позивачу в наданні дозволу на імміграцію в Україну, а отже, спірне рішення винесено протиправно та порушує права позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, частиною 2 вказаної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не спростував, а позивач підтвердив правомірність заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №2139 від 15.11.2019 про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 січня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Миколи Мазура 4, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29007 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя Д.А. Божук