Справа № 725/3088/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3088/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Войтун О.Б.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

23 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянки Еритрея ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 28 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Еритрея ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року позивач, Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в Першотравневий районний суд міста Чернівці з адміністративним позовом до громадянки Еритрея ОСОБА_1 (відповідача), про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Першотравневий районний суд міста Чернівці рішенням від 28.05.2019 позов задовольнив частково. Постановив затримати громадянку Республіки Еритрея ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації її особи, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном до 6 (шести) місяців, починаючи з 12 год. 30 хв. 21.05.2019. У задоволенні іншої частини вимог відмовив.

Судове рішення мотивоване тим, що позов в частині вимоги про примусове видворення передчасний та не обґрунтований, а отже задоволенню не підлягає та враховуючи відсутність у відповідачки будь якого документа, що посвідчує особу та надає йому право на перебування на території України на законних підставах, а також на виїзд з території України, та на підставі якого можливо встановити країну її походження, суд приходить до висновку, що позов в частині затримання громадянки Республіки Еритрея ОСОБА_1 з метою ідентифікації її особи, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном до 6 (шести) місяців, починаючи з 12 год. 30 хв. 21.05.2019, підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що при здійсненні адміністративного судочинства, відповідачу не надано можливості користуватися рідною мовою або мовою, якою вона володіє, завдяки залученню до справи перекладача. Вважає, що залучений в якості перекладача Фітсум Аддіс Фантахун не є перекладачем, оскільки не володіє українською мовою.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.05.2019 відповідачку було затримано на відстані 500 метрів від лінії державного кордону в тилу Румунії, без документів та 25.05.2019 в ході проведення прикордонно-представницької зустрічі, в рамках прискореної процедури реадмісії передано представниками прикордонної поліції Румунії. У зв`язку із порушенням законодавства України із прикордонних питань, на підставі ст. 263 КУпАП відповідачку було затримано на термін до трьох діб. Зазначена обставина підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 25.05.2019.

При цьому будь-яких документів, що посвідчують особу у відповідачки виявлено не було, а також не встановлено законних підстав її перебування на території України.

Відповідно до рішення начальника Чернівецького прикордонного загону від 25.05.2019 року Самрауіт Велдай було зобов`язано залишити територію України у термін до 27.05.2019.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Частиною 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи (ч.13 ст.289 КАС України).

Згідно вимог ст.ст.13,14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свобода пересування та вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закону № 3773-VI).

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 1 Закону № 3773-VI, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Закону № 3773-VI визначено, що в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону № 3773-VI реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону №3773-VI).

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Статтею 30 частиною 1 Закону № 3773-VI передбачено підстави та випадки за наявності яких можна примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства.

Відповідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкції), примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Строк затримання іноземців, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців (п. 6 Розділу ІІІ Інструкції).

У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше ніж до вісімнадцяти місяців.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням начальника Чернівецького прикордонного загону від 25.05.2019 Самрауіт Велдай було зобов`язано залишити територію України у термін до 27.05.2019. При цьому встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які ідентифікують її особу, що унеможливлює вирішення питання про наявність законних підстав його подальшого перебування на території України, а також прийняття рішення про її видворення до країни походження, що судом визнається поважною причиною не виконання в установлений строк рішення про примусове повернення.

Обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення позивачем не наведено. Однак, вжиті позивачем заходи з метою встановлення особи відповідача та перевірки обставин її в`їзду на територію України на момент розгляду справи результату не дали.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Слід також зазначити, що відповідач не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Враховуючи те, що у відповідача відсутній паспортний документ чи інший документ, що надає йому право на перебування на території України на законних підставах, а також на виїзд з території України, та на підставі якого можливо встановити країну її походження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягав частковому задоволенню.

Враховуючи те, що позивачем не було вжито всіх заходів з метою встановлення особи відповідача, тому позов було задоволено лише в частині затримання з метою ідентифікації відповідача з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на термін на термін шість місяців, починаючи з часу його фактичного затримання, а саме: з 12:30 год. 21.05.2019.

Доводи апеляційної скарги, що при здійсненні адміністративного судочинства, відповідачу не надано можливості користуватися рідною мовою або мовою, якою вона володіє, завдяки залученню до справи перекладача, а залучений в якості перекладача Фітсум Аддіс Фантахун не є перекладачем, оскільки не володіє українською мовою, колегія суддів вважає необґрунтованими зважаючи на нижчезазначене.

Приписами ст. 71 КАС України визначено, що перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.

Перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Також, перекладач має право відмовитися від участі в адміністративному судочинстві, якщо він не володіє мовою в обсязі, необхідному для перекладу, право ставити питання з метою уточнення перекладу.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржуване рішення проголошено судом першої інстанції 28.05.2019 в присутності відповідача ОСОБА_1 , перекладача Фантахуна Фітсума ОСОБА_2 та адвоката Вакарчука В.І.

Також, встановлено, що Фітсум Аддіс ОСОБА_3 володіє російською мовою та був присутній в якості перекладача в судовому засіданні 28.05.2019, про що свідчить підписаний перекладачем текст присяги та розписка (а.с. 27-28) та відображено в протоколі судового засідання відомості про оголошення присяги (а.с. 30).

Заяви про відвід перекладача, з підстав зазначених статтями 36-38, в матеріалах справи відсутні. Заяв та клопотань від наявного в судовому засіданні адвоката Вакарчука В.І., також не надходило.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу громадянки Еритрея ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 28 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.