Справа № 826/16290/17
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І..;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року (розглянута у письмовому порядку, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання дій протиправними та скасування рішень -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів» (далі - позивач, ТОВ «АБ-Креатів») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) та просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 18.08.2017 року №8026 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів»; визнати незаконними та протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів», за наслідком якої складено акт від 01.09.2017 року; судові витрати присудити на користь позивача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що податкова перевірка проведена та призначено із порушенням вимог Податкового кодексу України, зокрема, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів», за наслідком якої складено акт від 01.09.2017 року №350/26-15-14-02-04/35757430.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 18.08.2017 року №8026 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АБ-Креатів»» проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «АБ-Креатів» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «ЮНІВЕСТ- ІІ1ВЕСТ» (код 40821979) за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 рік , тривалістю 3 робочих днів з 21.08.2017 по 23.08.2017 року в Головному управлінні ДФС у м. Києві за адресою: 03058, м. Київ, вул. Леваневського (далі - оскаржуваний та/або спірний наказ).

Підставою для проведення перевірки є доповідна записка управління аудиту у сфері торгівлі та послуг від 10.08.2017 року №2677/26-15-14-02-04 (далі - доповідна записка).

У доповідній записці №2677/26-15-14-02-04 від 10.08.2017 року викладена суть питання, а саме, що ГУ ДФС у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «АБ-Креатів» податкового кредиту у сумі 79 968, 00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ». що міститься у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 рік. Зазначене вказує результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданій платником податків за відповідний період та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 73, 74, 74 Податкового кодексу України, що відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних протоколів допиту про непричетність посадової особи до господарської діяльності зазначеного підприємства.

За результатами проведення позапланової перевірки ТОВ «АБ-Креатів» складено акт від 01.09.2017 року №350/26-15-14-02-04/35757430 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АБ-Креатів», якою встановлено порушення пункту 185.1 статі 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Позивач вважає дії контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів», за наслідком якої складено акт від 01.09.2017 року незаконними, а оскаржуваний наказ протиправними та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернувся до суду з метою захисту свої порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Приписами пункту 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Як вбачається зі змісту спірного наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, в якості підстави для його прийняття зазначено доповідну записку заступника управління аудиту у сфері торгівлі та послуг від 10.08.2017 року №2677/26-15-14-02-04 та посилання на приписи підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України.

Так, підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Тобто необхідною передумовою для призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.4пункту 78.1 статті 78 ПК України є виявлення недостовірних даних що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, за умови не надавання платником податків пояснень та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

При цьому, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Колегія суддів зверта на те, що встановлено, що відповідачем скеровано на адресу ТОВ «АБ-Креатів» запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 03.07.2017 року №19267/10/26-15-14-02-04 (т. 1, а.с. 24-26).

У вказаному запиті на інформацію контролюючий орган просив протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання цього запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених фактів. При цьому акцентував увагу про необхідність обов`язково надати, засвідчені підписом посадової особи ТОВ «Аб-Креатів», та скріплені печаткою (за наявності), копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Юнівест-Інвест» у період грудень 2016 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності ТОВ«Аб-Креатів» режисерсько-постановочних послуг та послуг з технічного забезпечення «футбольні зірки України 2016» 12-12-2016 отримання яких документально оформлено у відносинах із зазначеним платником податків, зокрема, але не вичерпно: договір (ори) про надання/отримання послуг; найму (оренди»: підряду (разом кошторисами); тощо; первинні документи щодо надання отримання послуг: акти виконаних робі і (наданих послуг), податкові накладні, тощо; розрахункові документи: платіжні доручення або інші документи, що свідчать про виконання грошових зобов`язань; регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів, картки балансових рахунків 10, 20, 31, 36, 37, 63, 68, 80, 90 з отримання та надання послуг (із зазначенням сальдо станом на дату подання документів) за весь період договору (в т.ч. за перевіряє мий період; сертифікати, дипломи відповідних фахівців, що підтверджують необхідний кваліфікаційний рівень; інші документи, які не увійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов`язані із здійсненням фінансово-господарських операцій із вищевказаним контрагентом.

Листом вих. №20/1/07 від 07.07.2017 року на виконання вимог запиту на інформацію ТОВ «АК-Креатів» з метою підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «ЮНІОН-ІНВЕСТ» надано копії затверджених документів: договір №12/3/12/16 від 02.12.2016 року на 2 сторінках, акт від 12.12.2016 року на 1 сторінці, додаток №1 від 02.12.2016 року на 1 сторінці, картки балансових рахунків на 1 сторінці, виписка банку на 1 сторінці, податкові накладні ПН на 1 сторінці.

Відповідно до пункту 73.1 статті 73 ПК України інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Приписами пункту 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходит до висновку, що підставою для скерування контролюючим органом запиту є, серед іншого, виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

В свою чергу, у платника податків наявний обов`язок щодо надання інформації, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту та або право, у випадку складання запиту з порушенням вимог ПК України не надавати відповідь на запит.

Як вже було зазначено вище, відповідачем виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «АБ-Креатів» податкового кредиту у сумі 79 968, 00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ». що міститься у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 рік, з огляду на що, скеровано запит від 03.07.2017 року №19267/10/26-15-14-02-04, відповідь на який надано позивачем листом вих. №20/1/07 від 07.07.2017 року.

Разом з цим, зі змісту листа ТОВ «АБ-Креатів» слідує, що ним не було надано контролюючим органом жодних пояснень та надано лише певну первинну документацію, що на переконання суду, не узгоджується з вимогами запиту, в якому чітко було зазначено про те, які саме пояснення та первинні документи слід було надати податковому органу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що формальна відповідь платника податків на запит податкового органу без надання повної запитуваної інформації та документального її підтвердження не є свідченням безпідставності проведення позапланової виїзної перевірки.

Щодо оскарження спірного наказу позивачем, колегія суддів зазначає наступне.

Так, спірний наказ містить в собі підстави для проведення перевірки, у тому числі, посилання на норми Податкового кодексу України, зокрема, підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78.

За таких обставин, доводи ТОВ «АБ-Креатів» в частині відсутності підстав для прийняття оскаржуваного наказу є хибними, а відтак відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 18.08.2017 року №8026 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів»;

Що ж стосується посилань позивача на проведення перевірки з порушенням вимог пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 ПК України та з порушенням прав ТОВ «АБ-Креатів» передбачених підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п. 79.2 ст. 79 ПК України).

Отже, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо проведення невиїзної документальної перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України у справі №21-425а14, від 16.02.2016 року у справі №826/12651/14 та у постановах Верховного Суду від 26.04.2019 року у справі №2а/0470/5839/12, від 17.03.2018 року у справі №1570/7146/12.

Щодо посилання ТОВ «АБ-Креатів» на те, що копію спірного наказу було вручено не до, а після початку перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Так, зі спірного наказу слідує, що перевірка здійснювалася відповідачем у період з 21.08.2017 по 23.08.2017 року.

ГУ ДФС у місті Києві на підтвердження дотримання вимог пункту 78.4 статті 78 ПК України надано до суду копію зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 42), яким підтверджено, що наказ Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 18.08.2017 року №8026 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів» скеровано на адресу ТОВ «АК-Креатів» 18.08.2017 року та отримано особисто Бондар 20.08.2017 року.

Також на вказаному зворотньому рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення з поштовим ідентифікатор 03 7 міститься відмітка 21.08.

Натомість, як свідчить зміст листа Укрпошти від 02.10.2017 року №1853-Б-7010 рекомендований лист №997 від 18.08.21017 року на адресу ТОВ «АК-Креатів» (вул. Каблукова, 13, кВ. 12, м. Київ, 03065) вручений 21.08.2017 року уповноваженій особі Бондар В.І. (т. 1, а.с. 34).

Частиною 1 ст. 72 КАС України (далі - КАС України) встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, в контексті приписів ч. 2 ст. 72 КАС України встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, встановлено, що зворотне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке надано відповідачем містить в собі 2 дати (20.08. та 21.08.), що не дає суду можливості ідентифікувати коли саме позивачем отримано спірний наказ та повідомлення про початок перевірки, однак враховуючи наявний в матеріалах справи лист Укрпошти від 02.10.2017 року №1853-Б-7010, який підтверджує факт отримання представником ТОВ «АК-Креатів» відповідного повідомлення 21.08.2017 року, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів вважає, що саме останній є належним та достатнім доказом на підтвердження предмету доказування, а саме отримання позивачем оскаржуваного наказу та повідомлення про проведення перевірки 21.08.2018 року, тобто фактично у день її проведення.

НА підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується з доводами ТОВ «АК-Креатів» про порушення відповідачем пункту 78.4 статті 78, статті 79 ПК України.

В той же час, приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналіз наведеного дає підстави стверджувати, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суд від 26.04.2019 року у справі №2а/0470/5839/12.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено порушення пункту 78.4 статті 78, статті 79 ПК України колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АБ-Креатів», за наслідком якої складено акт від 01.09.2017 року №350/26-15-14-02-04/35757430.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 січня 2020 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль