Справа № 240/12350/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/12350/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Токарчук Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати дії Житомирського об`єднаного управ ління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо розгляду заяви щодо зарахування до стажу роботи для призначення пенсії періоду роботи з 03.02.1987 по 26.12.2000 в Комбінаті громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства, протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу робіт для призначення пенсії період роботи з 03.02.1987 р. по 26.12.2000 р. в Комбінаті громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства і здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу роботи.

В обґрунтування позову зазначає, що вона звернулася до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії та подала усі необхідні документи для такого призначення. Однак, при призначенні пенсії період роботи з 03.02.1987 по 26.12.2000 в Комбінаті громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства до страхового стажу не зараховано. Зазначає, що звернулася із заявою до відповідача про те, щоб повідомили, які періоди роботи були зараховані до стажу для обрахування пенсії. Однак, відповіді не отримала, тому особисто звернулася до Головного управління Пенсійного фонду, де 05.12.2019 року видали копію листа. Наголошує на тому, що відповідач належним чином не розглянув її заяву та не вирішив питання про зарахування періоду роботи з 03.02.1987 року по 26.12.2000 року в Комбінаті громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства до страхового стажу для призначення пенсії.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 14 січня 2020 року об 11:00.

11 січня 2020 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області, відповідно до змісту якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 28.05.2019 та отримує пенсію по інвалідності. Вказує на те, що страховий стаж позивача становить 26 років 10 місяців 25 днів (по 31.05.2019). До розрахунку страхового стажу зараховано не всі періоди по документах, які знаходяться в пенсійній справі, а саме запис номер 8 в трудовій книжці - період роботи в Комбінаті громадського харчування з 03.02.1987 по 26.12.2000 року, тому що в цьому записі є виправлення. Наголошує, що до страхового стажу зараховано лише період з 15.01.1988 по 15.12.1992 року згідно виданої довідки по заробітній платі № 15 від 24.06.2019 року, а решта періоду не зараховано, тому що позивач не надала підтверджуючих довідок за інші періоди роботи. Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не мало законних підстав для зарахування спірного стажу роботи ОСОБА_1 (а.с.24-25).

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 14 січня 2020 року об 11:00, судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 23 січня 2020 року о 12:00.

В судове засідання, призначене на 23 січня 2020 року о 12:00, прибув позивач та представник відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 28.05.2019 та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії, позивач з`ясувала, що період роботи з 03.02.1987 року по 26.12.2000 в Комбінаті громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства до страхового стажу не зараховано

ОСОБА_1 звернулася із заявою про зарахування вказаного періоду до стажу її роботи.

Листом від 14.11.2019 року №Я-4740 відповідач повідомив позивача, що період роботи з 03.02.1987 по 26.12.2000 в Комбінаті громадського харчування до страхового стажу не зараховано, оскільки запис проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 № 58. Вказав, що для розгляду питання можливості врахування до страхового стажу вищезазначеного періоду роботи, Житомирським районним відділом обслуговування громадян (сервісним центром) управління обслуговування громадян направлено запит до архівного відділу Житомирської міської ради, на який надійшла відповідь, що документи Житомирського комбінату громадського харчування райспоживспілки на зберігання у вищезазначений відділ не надходили. Наголосив, що страховий стаж для обчислення пенсії становить 26 років 10 місяців 25 днів, в тому числі 3 роки 11 місяців 19 днів - додатковий стаж, який зарахований відповідно до ст. 24 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.20).

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд виходить з того, що соціальний захист гарантований кожному громадянину України Конституцією України (ст. 46) і не може бути ніким обмежений. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення") та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-VI (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Також, згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці № 58 від 29.07.1993.

Відповідно до п.2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Судом встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці позивача, 03.02.1987 року прийнята на посаду бухгалтера в порядку переводу в Комбінат громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства (запис №8) , 26.12.2000 року звільнена за згодою сторін ст. 36 п.1 КЗпП України (запис №9). При цьому, у записі під № 8 міститься виправлення номеру наказу, що підтверджено і в судовому засіданні під час огляду оригіналу трудової книжки судом (а.с.13 на звороті) .

Позивач для підтвердження спірного періоду зверталася до Житомирської міської ради, Комунальної установи «Трудовий архів» Житомирської районної ради, Житомирської районної спілки споживчих товариств.

Згідно архівної довідки Житомирської міської ради від 25.10.2019 №01-16/13-Я на заяву ОСОБА_1 від 25.10.2019 року встановлено, що документи з Комбінату громадського харчування райспоживспілки на зберігання в архівний відділ Житомирської міської ради не надходили (а.с.17).

Відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Житомирської районної ради від 31.10.2019 №349 зазначено, що документи з кадрових питань (особового складу) комбінату громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства на зберігання не передавались, тому підтвердити заробітну плату та стаж роботи ОСОБА_1 немає підстав (а.с.18).

Згідно довідки Житомирської районної спілки споживчих товариств встановлено, що трудовий стаж в 1987-2000 роках в комбінаті громадського харчування підтвердити немає можливості, оскільки накази та документи з нарахування заробітної плати по комбінату громадського харчування на зберігання Житомирській райспоживспілці не передавались (а.с.19).

Суд також звертає увагу на той факт, що після вказаного вище запису містяться й інші подальші записи у трудовій книжці позивачки, що свідчить про продовження її трудової діяльності.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивачка не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачкою, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивачки за спірний період.

Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 по справі №490/12392/16-а.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_2 , яка згідно записів її трудової книжки, копії якої долучені до матеріалів справи та досліджені судом в судовому засіданні, також працювала на Комбінаті громадського харчування на посаді бухгалтера, підтвердила, що ОСОБА_1 працювала на Комбінаті громадського харчування на посаді бухгалтера у спірний період.

Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_3 , яка також підтвердила, що ОСОБА_1 працювала у спірний період на Комбінаті громадського харчування на посаді бухгалтера, проте ОСОБА_3 не надала суду документи, що підтверджують те, що вона працювала на даному комбінаті.

Верховний Суд у своїй постанові №754/14898/15-а від 06.03.2018 зазначив, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Стосовно періоду роботи з 15.01.1988 року по 15.12.1992 року, то у суду не має підстав для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період до стажу позивача, так як цей період, на момент постановлення рішення, зарахований до стажу, що дає право на призначення пенсії, про що відповідач наголошує у відзиві на позовну заяву (а.с.24-25). Зазначене підтверджується розрахунком нарахування пенсії ОСОБА_1 (а.с.28) та поясненнями в судовому засіданні представника відповідача.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 03.02.1987 року по 15.01.1988 року та з 16.12.1992 року по 26.12.2000 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністиративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, Житомир, 10003) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 03.02.1987 року по 15.01.1988 року та з 16.12.1992 року по 26.12.2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії ОСОБА_1 періоди роботи з 03.02.1987 року по 15.01.1988 року та з 16.12.1992 року по 26.12.2000 в Комбінаті громадського харчування Житомирського районного споживчого товариства і здійснити перерахунок пенсії з урахуваннями вказаного стажу роботи.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

Повне судове рішення складене 28 січня 2020 року