Справа № 1.380.2019.006000
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006000
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Дубіцького В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000357/2 від 14.08.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.08.2109 позивачем подано митному посту "Мостиська" пункту пропуску "Шегині-Медика" Львівської митниці ДФС митну декларацію № UA209190/2019/052310 від 05.08.2019 (електронне декларування), щодо декларування товару: легкового автомобіля, що був у користуванні та призначений для перевезення пасажирів марки Volkswagen, модель Passat, номер кузова НОМЕР_1 , двигун-дизель об`ємом 1968 куб. см., потужністю 130kw, тип кузова - універсал, кількість місць - 5, кількість дверей - 5, колір - сірий, рік випуску - 2014, модельний рік - 2014, дата першої реєстрації - 27.01.2014. Митну вартість заявлено, згідно п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, за основним методом (за ціною договору), а саме - 8800,00 євро. При цьому, зазначив, що під час здійснення митного оформлення позивач подав усі необхідні та достатні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Однак відповідачем за результатами перевірки митної декларації та доданих документів прийнято спірне рішення, визначивши митну вартість заявленого товару за резервним методом (ціна - 12 550 євро) з тих підстав, що митна вартість зазначеного товару не може бути визнана, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00916. У цій же картці відмови митний орган повідомив про неможливість завершення митного оформлення у зв`язку з необхідністю внесення змін у графу 12,45 Митної декларації. Не погоджуючись із здійсненим коригування митної вартості декларантом здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України (далі МКУ) за ВМД ІМ 40 ДЕ № UA209190/2019/054199 від 16.08.2019, згідно з якою сплачено грошову заставу грошових коштів, у відповідності до розрахованої митним органом митної вартості і додатково нараховано 34000,00 грн. Позивач вважає, що відповідач без належного обґрунтування не взяв до уваги інформацію щодо вартості транспортного засобу, зазначену в поданих декларантом документах. Те, що в транспортному засобі наявні пошкодження та необхідність проведення його відновлювального ремонту, що підтверджується актом про проведення митного огляду, експортну декларацію № 19DE44Е7 від 02 серпня 2019 року із визначеною вартістю 8 800 євро.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечив з підстав, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.2015 року № 689, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості вказаного транспортного засобу, що згенеровано АСАУР ДФС та складає 18446 євро.

При перевірці поданої митної декларації №UA209190/2019/052310 від 05.08.2019 та документів, долучених до декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний транспортний засіб.При розгляді поданих до митного оформлення документів встановлено наступне: у органу доходів і зборів виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару (8800 євро) не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка міститься в каталозі Schwacke та складає 12550 євро. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів; у фактурі №VR0071313 від 02.08.2019 вказано, що має бути передоплата за автомобіль, але касовий або товарний чеки щодо здійснення оплати до митного оформлення не подавались; у експортній декларації MRN № 19DE44E7 від 02.08.2019 не вказані значення фактурної/митної/статистичної вартості, що не дає можливості впевнитися у достовірності числових значень митної вартості даного товару. Листом Міністерства Фінансів України від 16.02.2017 р. N 31-11410-06-5/4339 «Щодо особливостей застосування первинних документів» роз`яснено, що оформлений належним чином рахунок-фактура (інвойс) може бути підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарської операції з постачання товарів, робіт (послуг) без складання акта приймання-передачі тільки у разі його оплати, що підтверджується відповідними документами. Джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 14.08.2019 за №UA209000/2019/000357/2 використано цінову інформації з каталогу Schwacke надану декларантом - 12550 Євро. Львівська митниця ДФС вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 14.08.2019 за №UA209000/2019/000357/2 прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що в даному випадку відповідачем використано різні джерела інформації визначення вартості транспортного засобу, а саме: автоматизовану систему аналізу та управління ризиками (АСАУР) ДФС, та автомобільний каталог Schwacke. При цьому, згідно системи АСАУР, вартість транспортного засобу становить 18446, а згідно автомобільного каталогу Schwacke, вартість транспортного засобу становить 12550 евро. Також слід зазначити, що автомобільний каталог Schwacke, не являється достовірним визначником ціни на транспортні засоби, а є рекомендаційним засобом для визначення ціни на транспортні засоби. Тому, для коригування митної вартості транспортного засобу, Відповідач повинен був навести інші, на його думку, додаткові докази заниження вартості автомобіля. Відповідач посилається на систему АСАУР та автомобільний каталог Schwacke, які забезпечують визначення однакового обсягу та форм митного контролю товарів, транспортних засобів комерційного призначення незалежно від того, якому органу доходів і зборів подано митну декларацію. Однак відповідач, не бере до уваги те, що автомобіль був у використанні, має технічні пошкодження - переднього та заднього бамперів, вмятини передніх лівих, передніх правих дверей, кришки багажника, що значно впливає на залишкову вартість автомобіля.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 16.01.2020 суд протокольною ухвалою закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 23.01.2020.

У судове засідання не з`явився представник відповідача, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі правовідносини.

Суд встановив, що 30.07.2019 позивач придбав у нерезидента - торговий дім DAT Autohus AG An der Autobahn 11, 27404 Bockel транспортний засіб - легковий автомобіль марки Volkswagen, модель Passat, 2014 року випуску, вартість легкового автомобіля становить 8800 євро.

05.08.2019 позивач в електронному вигляді подав до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ 40 ЕЕ №UA209190/2019/052310 для здійснення митного оформлення імпортованого товару.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, за основним методом (за ціною договору), а саме - 8800євро.

На підтвердження ціни товару декларантом надано наступні документи: Рахунок - фактура (інвойс) VR 0071313 від 02 серпня 2019 року; Митну декларацію країни відправлення Федеративної Республіки Німеччини MRN № 19DE44E7 від 02.08.2019 з додатком позиції товарів для вивозу; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ФРН НОМЕР_2 від 08.10.2013; Паспорт транспортного засобу ФРН НОМЕР_3 від 27.01.2014; Акт перевірки вживаного автомобіля; цінник № 3719, з висновком: незалежної експертизи ФРН; Акт про проведення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA 20903 від 05.08.2019, та додаткового проведення митного огляду товарів № UA 20903/2019/51127 від 05.08.2019, у якому, в графі «Інше» зазначено: царапини лакофарбового покриття.

14.08.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000357/2, відповідно до п. 30 якого скориговано вартість автомобіля до 12550 євро, та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00916.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаними рішенням про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Докази надані позивачем, копії, а саме:

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Федеративної Республіки Німеччини ФРН FG НОМЕР_4 від 08.10.2013, з перекладом на українську мову;

- паспорта транспортного засобу Федеративної Республіки Німеччина ФРН НОМЕР_2 від 27.01.2014, з перекладом на українську мову;

- рахунку - фактури (інвойс) VR 0071313 від 02.08.2019, з перекладом на українську мову;

- митної декларації країни відправлення (Федеративної республіки Німеччини) MRN № 19 DE44E7 від 02.08.2019 з додатком позиції товарів для вивозу, з перекладом на українську мову;

- рахунку № VR 0071314 від 02.08.2019 про оплату послуг Німецької митниці, з перекладом на українську мову;

- митної декларації № UA209190/2019/052310 від 05.08.2019;

- митної декларації № UA209190/2019/054199 від 16.08.2019;

- акту про проведення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA 209030 від 05.08.2019, та додаткового аркушу до Акту проведення митного огляду товарів № UA 20903/2019/51127 від 05.08.2019;

- картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00916 від 14.08.2109;

- митної декларації, за якою було відмовлено у випуску товарів UA209190/2019/053393;

Відповідні документи судом враховуються, оскільки такі були підставою здійснення митного оформлення товару.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 ст. 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, за якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч. 3 цієї ж статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Також, згідно з ч. 6 ст. 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд вважає необґрунтованими посилання Митниці на те, що жодних документів, які підтверджуються здійснення оплати за вказаний транспортних засіб, декларантом до митного оформлення не надано, оскільки положення ст.53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Таким чином, подані до митного оформлення документи у сукупності дають змогу ідентифікувати спірні товарні партії та містять достатні відомості про складові їх митної вартості. Зазначені митним органом підстави для сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості є необґрунтованими.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача, оскільки спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками і наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів.

Відповідач обмежився лише загальним висновком про те, що невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12,45 ВМД, МКУ № 4495-VI від 13.03.2012 року ст. 54 п. 6.

Митним органом не взято до уваги аркуш до Акту додаткового проведення митного огляду товарів № UA 20903/2019/51127 від 05.08.2019, у якому, в графі «Інше» зазначено: царапини лакофарбового покриття.

Також, суду не надано будь-яких підтверджень щодо виявлених митним органом ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів позивачем.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №821/1617/18, від 21.12.2018 за №815/1670/17, від 07.08.2018 за №808/1619/16, а тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує такий при вирішенні даної справи.

Відповідач в оскаржуваному рішенні не вказав на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Про обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом зазначено також у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу та протиправність прийнятого митницею рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд приходить висновку, що спірні рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000357/2 від 14.08.2019 не відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняті не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушують права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000357/2 від 14.08.2019.

Стягнути з Львівської митниці ДФС (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 1053 (одна тисяча п`ятдесят три) грн 63 коп сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2020.

Суддя Р.М. Брильовський