Справа № 120/3752/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 січня 2020 р. Справа № 120/3752/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Транс" до Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування і Єдиному реєстрі податкових податкових накладних або відмову у такій реєстрації, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Транс" до Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що товариством було сформовано та подано до Єдиного реєстру податкових накладних, податкові накладні №3 від 12.07.2019 року та № 4 від 15.07.2019 року. Однак, за результатами обробки, за допомогою програми АЦСК "MASTERKEY" "Арт-Звіт Плюс", позивачем було отримано Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку кількісних і вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2019 року, де зазначено, що реєстрація ПН/РК зупинена.

Позивачем було оскаржено такі рішення відповідача в адміністративному порядку. Однак, відповідачем було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та зазначено, що платником не надано підтверджуючих документів, зокрема наявності складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів, відсутня наявність трудових ресурсів, не подано звітності за формою 20-ОПП.

Вважаючи такі рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім того, даною ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку статті 162 КАС України та 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку статті 164 КАС України, а позивачу - 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку статті 163 КАС України.

17.12.2019 року представником відповідача 1 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду подано відзив, у якому зазначено, що Головне управління ДПС у Вінницькій області позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі з огляду на наступне.

Рішеннями №№ 1245309/42936271, 1245310/42936271 від 06.08.2019, регіональної комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 12.07.2019 та № 4 від 15.07.2019, в зв`язку з ненаданням платником підтверджуючих документів, зокрема наявності складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів, відсутня наявність трудових ресурсів, не подано звітності за формою 20-ОПП.

Враховуючи те, що платник податку не надав достатніх документів потрібних для реєстрації податкових накладних, Комісією ГУ ДПС прийнято рішення про відмову в реєстрації вищезазначених податкових накладних.

Відтак вказує, що Головне управління ДПС у Вінницькій області діяло на підставі та спосіб передбаченим законодавством України.

17.12.2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов відзив від ДПС України, відповідно до змісту якого, відповідач 2 заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що рішеннями №№ 1245309/42936271, 1245310/42936271 від 06.08.2019, регіональної комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 12.07.2019 та № 4 від 15.07.2019, в зв`язку з ненаданням платником підтверджуючих документів, зокрема наявності складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів, відсутня наявність трудових ресурсів, не подано звітності за формою 20-ОПП.

Відтак, у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Ухвалою суду від 21.01.2020 року клопотання представника ДПС України - задоволено та допущено заміну відповідачів у цій справі з ДФС України на ДПС України.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Транс» зареєстровано 08.04.2019 року (номер запису: №0001425) з організаційно-правовою формою товариство з обмеженою відповідальністю.

Основною діяльністю товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Транс» сформувало та направило через автоматизовану систему податкову накладну №3 від 12.07.2019 року для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Транс» сформувало та направило через автоматизовану систему податкову накладну №4 від 15.07.2019 року для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Квитанцією від 29.07.2019 року податкову накладну №3 від 12.07.2019 року прийнято, але реєстрацію зупинено. Підставою зазначено ПН/РК відповідає вимогам визначених п.п. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Квитанцією від 12.08.2019 року податкову накладну №4 від 15.04.2019 року прийнято, але реєстрацію зупинено. Підставою зазначено ПН/РК відповідає вимогам визначених п.п. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.08.2019 року прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 1245309/42936271.

Підставою зазначено ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Додатково зазначено, що платником податку не надано підтверджуючих документів, зокрема наявності складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів, відсутня наявність трудових ресурсів, не подано звітності за формою 20-ОПП.

Рішенням голови комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.08.2019 року прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 1245310/42936271.

Підставою зазначено ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Додатково зазначено, що платником податку не надано підтверджуючих документів, зокрема наявності складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів, відсутня наявність трудових ресурсів, не подано звітності за формою 20-ОПП.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся із скаргами на вказані рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Квитанціями №2 від 07.11.2019 та від 08.11.2019 року відповідно, скарги на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не прийняті.

Підставами не прийняття скарг на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку розгляду скарг рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 року №117, скарги подаються в платником податків на додану вартість до ДФС протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з такого.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктом "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є у тому числі, операції із постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів / послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29 грудня 2010 № 1246 (далі - Порядок), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок від 21.02.2018 року № 177), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами пунктів 6 та 7 Порядку від 21.02.2018 року № 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

У свою чергу, як свідчать матеріали справи, реєстрація податкових накладних № 3 від 12.07.2019 року та № 4 від 15.07.2019 року була зупинена через те, що "податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку". Тобто, в даному випадку податковим органом застосоване формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку від 21.02.18 № 177 не передбачено. Зокрема, відповідачем 1 застосовано критерії "ризиковості платника податку" до податкової накладної, а не до платника податку позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстави, яка не в повній мірі узгоджується із положеннями Порядку № 117.

Згідно з пунктом 10 Порядку від 21.02.2018 року № 177, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Згідно підпунктом 1.6 пункту 1 листа Державної фіскальної служби України від 05.11.2018 року "Критерії ризиковості платника податку і здійснення операцій", комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків, ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Відповідно до вимог пункту 12 та 13 Порядку від 21.02.2018 року № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Суд зауважує, що вказаний у підпункту 1.6 пункту 1 листа ДФС України від 05.11.2018 року перелік має сім позицій, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Тобто, кожен із цих критеріїв може бути самостійною підставою для встановлення ризиковості платника податків.

В порушенні вказаних норм в квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено, за якою саме підставою позивача із указаних в підпункті 1.6 пункту 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників. Крім того, у цих же документах вказано на пропозицію платнику надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, проте, яких саме документів (їх конкретизації) не зазначено.

На підставі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV, суд при розгляді цієї справи застосовує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява N 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява N 21151/04, п. 72, від 08.04.2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15.09.2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява N 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 року).

Натомість у спорі який виник між сторонами суд встановив, що принципу "належного урядування" у розумінні практики Європейського суду з прав людини, відповідачем не дотримано. Зокрема, надсилаючи позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, відповідач не діяв у належний, чіткий та якомога послідовніший спосіб. Про вказане свідчить те, що пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної носить загальний характер, а із її змісту неможливо встановити які саме документи слід надати платнику (у квитанціях вказано "пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних...").

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних № 3 від 12.07.2019 року та № 4 від 15.07.2019 року не відповідає умовам критерію підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки в квитанціях міститься лише загальне посилання на вказаний підпункт без зазначення конкретних обставин, за наявності яких можна віднести обсяг постачання чи платника до переліку ризикових. Принагідно, суд зауважує, що вказані недоліки квитанцій, окрім того, що характеризують рішення як необґрунтовані, ще й фактично ставлять платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування, існуючих на думку відповідачів, ризиків.

Відтак, допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.

Крім того, при розгляді даної справи суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 року у справі № 822/1878/18, згідно яких листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, у цій справі Верховним Судом надано критичну оцінку листу ДФС від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку", підпункт 1.6 якого є подібним за своїм змістом підпункту 1.6 наступного листа ДФС від 05.11.2018 року, та зазначено про те, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Щодо наведених у оскаржуваних рішеннях підстав для відмови в реєстрації податкових накладних, зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Додатково зазначено, що платником податку не надано підтверджуючих документів, зокрема наявності складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів, відсутня наявність трудових ресурсів, не подано звітності за формою 20-ОПП.

Відповідно до пункту 14 Порядку від 21.02.2018 року № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зауважує, що вказаний перелік документів є також вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як уже наголошувалось судом вище, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних була відсутня інформація, які саме документи позивачу потрібно направити для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, суд зазначає, що в шаблоні рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у графі "первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні" міститься приписка у дужках "документи, які не надано підкреслити", однак відповідачем 1 такого уточнення не зроблено.

Тобто, комісією формально визначено підстави для прийняття оскаржуваних рішень та не наведено конкретної інформації з приводу документів, які не надані позивачем, проте є необхідними для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної

Водночас, наданою позивачем первинною документацією повністю підтверджується реальність здійснення господарських операції з ТОВ «Торговий дім «Фінпром», ТОВ «Агротех», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «ОДЕМО» та ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2».

Так, 09.07.2019року між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Фінпром» укладено договір поставки №09/07. На виконання умов Договору поставки №09/07 від 09.07.2019 року постачальник поставив позивачу насіння соняшника, що підтверджується видатковими накладними, а саме: № 120701 від 12.07.2019 року 72,92 тони на загальну суму 364600,30 грн. з ПДВ; № 150701 від 15.07.2019 року 28,779759 тон на загальну суму 143898,91 грн. з ПДВ.

09.07.2019 року ТОВ «Торговий дім «Фінпром» позивачеві виставлено рахунок № 090701 на оплату пшениці в кількості 270,82 на суму 1354101 (один мільйон триста п`ятдесят чотири тисячі сто одна) грн 08 коп.

10.07.2019 року згідно платіжного доручення № 2 розрахунок за поставлений товар позивачем здійснено на загальну суму 1000000 (один мільйон) грн. 12.07.2019 року згідно платіжного доручення № 3 розрахунок за поставлений товар позивачем здійснено на загальну суму 354100 (триста п`ятдесят чотири тисячі сто) грн. 15.07.2019 року згідно платіжного доручення № 4 розрахунок за поставлений товар позивачем здійснено на загальну суму 144400 (сто сорок чотири тисячі чотириста) грн.

Також позивачем укладено договір поставки №14/07 від 14.07.2019 року з ТОВ «Агротех», згідно якого позивачем придбано пшеницю в кількості 65,100 тон, що підтверджується видатковою накладною № РН-000060 від 15.07.2019 року.

Постачальником ТОВ «Агротех» 25.07.2019 року виставлено позивачу рахунок фактуру № СФ-00053 на оплату пшениці в кількості 65,100 тон на загальну суму 358050 грн. 52 коп. 25.07.2019 року згідно платіжного доручення № 7 розрахунок за поставлений товар позивачем здійснено на загальну суму 358050 грн 52 коп.

Крім договорів поставки позивачем укладено договори про надання послуг по перевезенню товару з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ОДЕМО».

Надання транспортних послуг ФОП ОСОБА_1 підтверджується актом надання послуг № 15/07 від 15.07.2019 року, виставленим рахунком на оплату № 15/07-1 від 15.07.2019 року. Платіжним дорученням № 6 від 18.07.2019 року позивач оплатив транспортні послуги, надані ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, те що товар поставлявся автотранспортними засобами ФОП ОСОБА_1 також підтверджується товарно-транспортними накладними, а саме: ТТН № 499 від 12.07.2019 року, ТТН № 500 від 12.07.2019 року.

Надання транспортних послуг ТОВ «ОДЕМО» підтверджується актами надання послуг № 111 від 15.07.2019 року, № 117 від 22.11.2019 року. Платіжним дорученням №7 від 26.07.2019 року позивач оплатив транспортні послуги, надані ТОВ «ОДЕМО» у сумі 189070,61 грн. Те, що транспортні послуги надавались перевізником ТОВ «ОДЕМО» підтверджується і товарно-транспортними накладними, а саме: ТТН № 1 від 15.07.2019 року, ТТН № 2 від 15.07.2019 року, ТТН № 502 від 15.07.2019 року.

10.06.2019 року між позивачем та ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» укладено договір поставки № 2021.

Таким чином, придбану пшеницю у ТОВ «Торговий дім «Фінпром» та ТОВ «ОДЕМО» позивач поставив (продав) ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2».

Вказана пшениця була відвантажена позивачем 12.07.2019 року по видатковій накладній № 3 в кількості 72,78 тони на суму 418485,29 грн та 15.07.2019 року по видатковій накладній №4 в кількості 93,94 тони на суму 540155,38 грн.

Товар поставлявся автотранспортними засобами ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ОДЕМО» згідно договорів, що також підтверджується товарно-транспортними накладними, а саме: ТТН № 500 від 12.07.2019 року, ТТН № 07 від 12.07.2019 року, ТТН № 10/1 від 15.07.2019 року, ТТН № 10/2 від 15.07.2019 року, ТТН № б/н від 15.07.2019 року.

Згідно банківської виписки по рахунку позивача поставлений товар ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» 15.07.2019 року оплачено в сумі 348737,74 грн. 16.07.2019 року за поставлену пшеницю покупцем на рахунок позивача також перераховано кошти в сумі 450129,48 грн.

Також, позивачем 01.07.2019 року було укладено договір оренди нерухомого майна № 01/07 з ТОВ «ОДЕМО», за умовами якого ТОВ «ОДЕМО» (орендодавець) зобов`язується передати, а позивач (орендар) зобов`язується прийняти в строкове платне володіння і користування складу площею 200 кв. м та приміщення в блок-конторі площею 25 кв. м. що розташовані за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, с. Демидівка, вул. Колгоспна, 1. За умовами договору №01/07 об`єкт оренди надається орендарю для використання з метою здійснення торгівельної діяльності, складського господарства, надання інших послуг та в якості приміщення адміністративного приміщення.

Крім того, суд зауважує, що здійснюючи зазначені вище господарські операції ні складських приміщень, ні додаткових трудових ресурсів позивач не залучав, оскільки у їх використанні не було необхідності.

Більш того, доводи відповідача щодо необхідності підтвердження наявності складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до статті 961 ЦК України, товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво. Тобто, наявність таких документів можливе лише у випадку укладання договору складського зберігання (статті 957 ЦК України). Доказів укладання позивачем такого договору контролюючим органом не надано. Відтак, вимоги щодо надання складських документів не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача 1 про те, що прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної було неможливо із огляду на ненадання позивачем складських приміщень, складських документів, інвентаризаційних описів.

Одночасно, в межах даної спірної ситуації суд звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування.

В цьому випадку, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування ТОВ "Поділля Агро Транс" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у цій частині.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні/розрахунок коригування ТОВ "Поділля Агро Транс" в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку від 21.02.2018 року № 117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами пункту 19, 20 Порядку, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства були достатніми для реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України вчинити необхідні дії шляхом реєстрації податкових накладних № 3 від 12.07.2019 року та № 4 від 15.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з повним задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 3842 грн належить стягнути на його користь саме з Головного управління ДПС у Вінницькій області, оскільки саме Комісією регіонального рівня прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 1245309/42936271 від 06.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 12.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 1245310/42936271 від 06.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 15.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Транс" № 3 від 12.07.2019 року.

Зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Транс" № 4 від 15.07.2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Транс" судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду в сумі 3842 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Транс" (вул. Козацька, 3, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, )

Комісія Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування і Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

ДПС України (вул. Львівська площа, 8, м. Київ, код ЄДПОУ 39292197)

Суддя Мультян Марина Бондівна