Справа № 540/156/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/156/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Гомельчук С.В., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

21.01.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), у якому позивач просить суд:

1. Визнати дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно відмови виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 року по день фактичного розрахунку - протиправними.

2. Визнати дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно неналежного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18, в частині - «У зв`язку із невчасною виплатою (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року), несплаченої частки одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення) та суми незаконного утримання із суми нарахованої «одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» (тобто, суми 9 869 грн. 50 коп.)), зобов`язати частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 09.06.2017 року (позовна вимога №14)» - протиправними.

3. Визнати дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 частини основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.) - протиправними.

4. Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою (посадового окладу за січень 2016 року в сумі 1052,00 грн. та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року) за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року - протиправною.

5. Зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: оклад за військовим званням в сумі 125,00 грн., надбавку за вислугу років в сумі 411,95 грн.).

6. Зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 року по день фактичного розрахунку (тобто, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку).

7. Зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частку не виплаченої компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 відповідно до розрахунку величини приросту індексу споживчих цін (за період з 01.01.2016 року по день фактичного розрахунку).

8. Зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 повну довідку про розміри грошового забезпечення відповідача (для подальшого перерахунку пенсії ОСОБА_1 ) із врахуванням всіх основних і додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяця військової служби (із врахуванням висновків і прийнятого рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а також із врахуванням проведених відповідачу виплат).

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступними обставинами. Позивач в період з серпня 1993 року по 08.06.2017 року проходив службу у Збройних Силах України, в період з 08.01.2002 року по 08.06.2017 року у Військовій частині НОМЕР_1 . У період з 03.08.2010 року по 02.08.2015 року відносини між ОСОБА_1 та Військовою частиною були оформлені контрактом.

На думку позивача, командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України та командуванням Військової частини НОМЕР_1 систематично порушувались умови укладеного між ними контракту, зокрема п. 2 контракту щодо «створення позивачу належних умов проходження військової служби» в частині «соціального і правового захисту військовослужбовців відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів» щодо належного грошового, продовольчого, речового, медичного, житлового та пенсійного забезпечення.

06.11.2017 року ОСОБА_1 отримано довідки, з яких позивачу стало відомо про усі складові його грошового забезпечення за період з 01.07.2015 року по 08.06.2017 року.

Зокрема, з довідки № 1367 від 02.11.2017 року, на думку позивача, вбачається, що за січень 2016 року йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення в неповному розмірі, тобто сума грошового забезпечення за січень 2016 року нараховано (обчислено) без призначеного посадового окладу (1052 грн.).

Окрім зазначеного, з довідки № 1368 від 02.11.2017 року позивачу стало відомо, що в період з січня 2016 року по червень 2017 року йому не нараховано та не виплачено індексацію, чим позивач вважає порушено його право на належне грошове забезпечення.

Також, покликаючись на інформацію, що міститься в наведених довідках позивач стверджує, що йому не в повному обсязі виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, оскільки до розрахунку, з яких відповідний вид допомоги виплачувався не було включено індексацію та щомісячну додаткову грошову винагороду, які входили до складу грошового забезпечення.

Тому, 20.11.2017 року ОСОБА_1 направлено до Військової частини НОМЕР_1 звернення, в якому позивач просив виплатити йому посадовий оклад за січень 2016 року, провести розрахунок та виплату індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

04.12.2017 року позивач отримав відповідь на зазначене звернення, з якого вбачається відмова в задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині відмови нарахувати та виплатити посадовий оклад за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по день звільнення, ВЧ НОМЕР_1 послалась на роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України командирам частин та іншим від 04.01.2015 року № 248/3/9/1/2.

04.12.2017 та 05.12.2017 року позивач повторно звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою про перерахунок виданої йому одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Також, 07.12.2017 року позивач знову звернувся до ВЧ НОМЕР_1 з заявою стосовно утримання із суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби суми за 26 діб використаної чергової відпустки. 11.12.2017 року зміст поданої заяви було уточнено позивачем.

Відповідями Військової частини НОМЕР_1 в задоволені заяв ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач був переконаний у протиправності наведених відмов та зазначав, що згідно наданої довідки про розрахунок суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби № 1692 від 15.12.2017 року до суми одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби не включено повний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , чим на його думку порушено його право на належне грошове забезпечення в разі звільнення з військової служби. Також, вказував, що згідно довідки Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 28.12.2017 року щомісячна додаткова грошова допомога, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, винагорода за участь в АТО та одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби отримані позивачем з «джерел грошового забезпечення», отже, на його думку, є грошовим забезпеченням.

Так як досудове врегулювання наведених спірних правовідносин не призвело до позитивного результату, 06.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року, ухваленим за результатами розгляду справи № 821/1085/18 та залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, тим самим:

1. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати суми посадового окладу ОСОБА_1 за січень 2016 року, в розмірі 1052 грн. (одна тисяча п`ятдесят дві гривні нуль копійок).

2. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно порушення порядку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року, із врахуванням індексу споживчих цін у відповідний місяць та рік.

3. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно відмови ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку та виплати належного йому грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 рік та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року).

4. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно відмови щодо проведення відповідного перерахунку розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (з врахуванням всіх основних видів грошового забезпечення, всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (включаючи щомісячну додаткову грошову винагороду, премії та індексації) та пов`язаної з цим відмови у виплаті частки несплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (тобто, із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення).

5. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно порушення встановленого порядку розгляду звернень громадян (щодо повноти, об`єктивності та належного оформлення відповіді на мої звернення, із посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, із зазначенням порядку оскарження прийнятого рішення і вжитих заходів), тобто порядку передбаченого статтями 1, 4, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян».

6. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно відмови у компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 з 09.06.2017 року.

7. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України стосовно порушення встановленого порядку розгляду звернень громадян (щодо повноти, об`єктивності та належного оформлення відповіді на мої звернення, із посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, із зазначенням порядку оскарження прийнятого рішення і вжитих заходів), тобто порядку передбаченого статтями 1, 4, 7, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян».

8. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 своєчасно не виплачену частину грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року), несплачену частку одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення) та суми незаконного утримання із суми нарахованої «одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» (тобто, суми 9 869 грн. 50 коп.).

9. У зв`язку із невчасною виплатою (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року), несплаченої частки одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення) та суми незаконного утримання із суми нарахованої «одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» (тобто, суми 9 869 грн. 50 коп.), зобов`язано частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 09.06.2017 року.

За наведеним рішенням судом видано виконавчі листи № 681 та № 682 від 06.08.2019 року, які позивачем направлено на примусове виконання до Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонської області.

Згідно поданої ОСОБА_1 позовної заяви, останній наголошує на тому, що в подальшому, під час перевірки позивачем стану його рахунків в АТ «УКРСИББАНК», ним встановлено, що 03.10.2019 року на банківський рахунок позивача військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду проведено поповнення його рахунку двома сумами 18672,77 грн. та 102780,65 грн.

18.10.2019 року позивачем направлено на адресу ВЧ НОМЕР_1 заяву «Про виплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні».

Листом від 01.11.2019 року № 2702 т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 відмовлено у задоволенні наведеної заяви.

У позовні заяві ОСОБА_1 стверджує, що до теперішнього часу (мається на увазі дата подання позову до суду 21.01.2020 року) рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821/1085/18 (в частині примусового виконання за виконавчим листом № 681 від 06.08.2019 року) військовою частиною НОМЕР_1 належним чином не виконано, оскільки ВЧ згідно наданих розрахунків суми «Компенсації втрати частини грошових доходів на ОСОБА_1 », тобто належних виплат за червень 2017 року у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, ОСОБА_1 проведено не за всі періоди (до розрахунку не включено індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу за липень 2019 року та за вересень 2019 року), чим порушуються права позивача на отримання належної суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати.

Також позивач звертає у вагу суду на те, що ВЧ НОМЕР_1 станом на 02.01.2020 року не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 :

- частину грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.);

- компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою (а саме: суми посадового окладу за січень 2016 року в сумі 1052,00 грн. та індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 08.06.2017 року), тобто за період з 01.01.2016 року по 08.06.2017 року;

- компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою частини грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення за січень 2016 року, з врахуванням: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн., надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.) за період з 01.01.2016 року по день остаточного розрахунку.

Таким чином, позивач вважає протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 стосовно неналежного виконання рішення суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 в частині позовних вимог №№ 8, 9.

За наведених обставин, 21.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з новим адміністративним позовом, в якому з поміж іншого просить:

- визнати дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно відмови виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 року по день фактичного розрахунку протиправними (позовна вимога № 1);

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно неналежного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18, в частині - «У зв`язку із невчасною виплатою (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року), несплаченої частки одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення) та суми незаконного утримання із суми нарахованої «одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» (тобто, суми 9 869 грн. 50 коп.)), зобов`язати частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 09.06.2017 року» (позовна вимога № 2);.

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 частини основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.) (позовна вимога № 3);

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою (посадового окладу за січень 2016 року в сумі 1052,00 грн. та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року) за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року (позовна вимога № 4);

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: оклад за військовим званням в сумі 125,00 грн., надбавку за вислугу років в сумі 411,95 грн.) (позовна вимога № 5);

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 09.06.2017 року по день фактичного розрахунку (тобто, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку) (позовна вимога № 6);

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частку не виплаченої компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 відповідно до розрахунку величини приросту індексу споживчих цін (за період з 01.01.2016 року по день фактичного розрахунку) (позовна вимога № 7).

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 повну довідку про розміри грошового забезпечення відповідача (для подальшого перерахунку пенсії ОСОБА_1 ) із врахуванням всіх основних і додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяця військової служби (із врахуванням висновків і прийнятого рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а також із врахуванням проведених відповідачу виплат) (позовна вимога № 8).

В обґрунтування позовних вимог на ряду з іншим позивачем було зазначено, що замість належного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18, шляхом виплати позивачу всієї належної йому суми грошового забезпечення з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою такого забезпечення, 03.10.2018 Військовою частиною НОМЕР_1 було не нараховано та не виплачено позивачу: частину грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.); компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою (а саме: суми посадового окладу за січень 2016 року в сумі 1052,00 грн. та індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 08.06.2017 року), тобто за період з 01.01.2016 року по 08.06.2017 року; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою частини грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення за січень 2016 року, з врахуванням: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн., надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.) за період з 01.01.2016 року по день остаточного розрахунку, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права позивача.

З аналізу наведених спірних відносин вбачається, що вони є похідними та виникли в зв`язку з неналежним виконанням суб`єктом владних повноважень-відповідачем рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 і не є самостійними позовними вимогами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 370 КАС України) .

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішення суду в адміністративній справі регламентовані Розділом IV КАС України.

Так, положеннями статті 383 КАС України (визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду) визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З аналізу вказаної норми вбачається, що позов, який направлений на контроль за виконанням судового рішення, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб`єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов`язані з належним виконанням судового рішення, а відтак саме суд, який постановив рішення по суті позовних вимог наділений повноваженнями щодо судового контролю.

Близьких за змістом висновків дійшов Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові №3 від 13 березня 2017 року "Про огляд практики застосування адміністративними судами статі 267 Кодексу адміністративного судочинства".

Такий процесуальний механізм є необхідним для забезпечення рівності сторін, процесуальної дисципліни та юридичної визначеності.

Зважаючи на вищеозначені норми, суд приходить до висновку, що не виплата позивачу всієї належної йому суми грошового забезпечення з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою такого забезпечення за наслідком виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 може бути підставою для звернення до суду в порядку, встановленому статтею 383 КАС України, а не з новим позовом, підставою для якого по суті є неналежне (на думку позивача) виконання відповідачем рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 в частині, якою військову частину зобов`язано вчинити певні дії.

Враховуючи, що спірні відносини у даному випадку (в частині позовних вимог №№ 2-5, 7) є пов`язаними (похідними) з неналежним виконанням рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18 і не є самостійними позовними вимогами, тобто безпосередньо пов`язані з предметом і підставою позову за якими постановлене судове рішення по суті позовних вимог між тими ж сторонами, існують правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України.

В іншому випадку, розгляд питань, пов`язаних із виконанням цього рішення некомпетентними (в розумінні частини 1 статі 383 КАС України) судами шляхом розгляду нових позовних вимог (сукупність проваджень) призведе до штучного створення перешкод щодо належного судового контролю за виконанням попереднього рішення суду з аналогічного предмету та підстави позову, які були первинними для виникнення даних спірних правовідносин (в даному випадку рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18), та фактично створює можливість перегляду остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі, що є порушенням конституційного принципу щодо обов`язковості судового рішення (частина 5 статті 124 Конституції України), принципу юридичної визначеності та поваги до остаточного рішення суду (Res judicata у світлі прецедентних рішень Європейського суду з прав людини).

Суд також приймає до уваги висновки Європейського суду з прав людини, зроблені у справі Зубац проти Хорватії (ZUBAC v. CROATIA) від 05 квітня 2018 року (заява № 40160/12), за якими формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Саме із цих міркувань і на цих підставах суд застосовує правові наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 статті 170 КАС України.

Суд зауважує на тому, що позивач вправі обирати на власний розсуд спосіб правового захисту, в той же час право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави (рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року справа "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини"), зокрема діюче законодавство, яке є доступним та передбачуваним, виключає можливість повторного розгляду тотожних позовних вимог, якщо є такі, що набрало законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку необхідність винесення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі за позовними вимогами за № 2-5, 7.

Керуючись ст.170, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог за № 2-5, 7, а саме щодо вимог:

2. Визнати дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно неналежного виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 821/1085/18, в частині - «У зв`язку із невчасною виплатою (а саме: не виплаченої частини грошового забезпечення (з врахуванням суми посадового окладу за січень 2016 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року), несплаченої частки одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (із врахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення) та суми незаконного утримання із суми нарахованої «одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» (тобто, суми 9 869 грн. 50 коп.)), зобов`язати частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 09.06.2017 року (позовна вимога №14)» - протиправними.

3. Визнати дії ВЧ НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 частини основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: окладу за військовим званням в сумі 125,00 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 411,95 грн.) - протиправними.

4. Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою (посадового окладу за січень 2016 року в сумі 1052,00 грн. та індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року) за період з 01 січня 2016 року по 08 червня 2017 року - протиправною.

5. Зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину основного грошового забезпечення за січень 2016 року (а саме: оклад за військовим званням в сумі 125,00 грн., надбавку за вислугу років в сумі 411,95 грн.).

7. Зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частку не виплаченої компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 відповідно до розрахунку величини приросту індексу споживчих цін (за період з 01.01.2016 року по день фактичного розрахунку).

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 106030000