Справа № 743/102/20
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/102/20
Провадження № 2-а/743/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

- перекладачів СИМАНЦІВ О.І. та ШАФРІЯ БЕНЕДЖІ (в режимі відеоконференції з Першотравневим районним судом м. Чернівців),

учасники справи: - представник Чернівецького прикордонного загону Західного

регіонального управління Державної прикордонної служби України СКИБА В.С. (в режимі відеоконференції з Першотравневим районним судом м. Чернівців),

- громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі відеоконференції з

Чернігівським ПТПІ),)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального

управління Державної прикордонної служби України

до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

про продовження строку затримання іноземця:

- до вирішення питання про визнання його біженцем, або

особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,

- з метою ідентифікації,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

17 січня 2020 р. Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, шляхом подачі поштою, звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про продовження строку його затримання до вирішення питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні та з метою ідентифікації, на термін 6 місяців, до 14.08.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 14 серпня 2019 р. громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, строком на шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 10 год. 00 хв. 14 серпня 2019 року. Вказують, що строк затримання відповідача закінчується 14.02.2020 р., але листом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № 8010.7.2-1605/80.2.20 від 13.01.2020 р. "Про надання інформації" підтверджено, що питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не вирішено, що свідчить про неможливість прийняти компетентним органом рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, що є самостійно підставою для продовження строку затримання відповідача. Крім того, вказують, що особа громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не ідентифікована, ними робились запити про розгляд питання щодо ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Департаменту консульської служби МЗС України та до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща через Департамент консульської служби МЗС України, але не одержано відповідей на запити, що унеможливлює його ідентифікацію, що також є самостійно підставою для продовження строку затримання відповідача.

Ухвалами Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.01.2020 р. відкрито провадження по справі, призначено її на 23.01.2020 р. в режимі відеоконференції з Першотравневим районним судом м. Чернівців, за участю представника позивача та перекладача та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача, оголошено перерву до 24.01.2020 р. в режимі відеоконференції з Першотравневим районним судом м. Чернівців, за участю представника позивача та перекладачів з англійської та бенгальської мов та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача.

В судовому засіданні:

- представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України СКИБА В.С. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Заперечив проти доводів відповідача щодо відмови його від отримання статусу біженця, так як з відповідним клопотанням про припинення розгляду його заяви до компетентних органів ДМС України останній не звертався, а органами ДМС України не прийнято остаточне рішення за заявою відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, тому і виникла потреба в продовженні строку затримання відповідача. Наголосив і на тому, що особа відповідача не ідентифікована, а відповідна Довідка видана органами ДМС України "зі слів" відповідача, в сукупності з тим, що позивачем вживались активні заходи щодо ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також є підставою для продовження строку затримання відповідача;

- громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проти задоволення позову та проти продовження йому строку затримання до 6 місяців заперечував, так як має поганий стан здоров`я, не бажає отримувати статус біженця, бажає повернутися на Батьківщину. При цьому, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказується, що:

?по-перше, для продовження строку затримання відповідача до прийняття компетентними органами остаточного рішення за його заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні немає підстав, так як він, на час затримання, був документований Довідкою про звернення за захистом в Україні № 009104, яка продовжувалась до 19 січня 2020 р., після чого він не робив нічого для її продовження, так як не бажає отримувати статус біженця, а бажає повернутися на Батьківщину, отримавши для цього, самостійно, всі необхідні документи в представництві держави свого походження;

?по-друге, підстав для продовження строку його затримання з метою ідентифікації немає, так як його особа документована Довідкою про звернення за захистом в Україні № 009104, а рішення про його примусове видворення, затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення судами України ніколи не приймалось;

?по-третє, обмеження свобод іноземців є виключним заходом, а в даному випадку подальше тримання його в ПТПІ є не припустимим;

?по-четверте, якщо його звільнять з ПТПІ, то він зобов`язується безпосередньо звернутися до представництва своєї держави для прискорення цієї процедури.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- 19.07.2018 року громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, 13.08.2001 року звернувся із заявою про отримання захисту на території України, на підставі такого звернення, Управлінням ДМС у Київській області видавалась Довідка про звернення за захистом в Україні № 009104, яка продовжувалась до 19 січня 2020 р.;

- 1 серпня 2019 року, о 20 год. 30 хв., на відстані 30 метрів від лінії Державного кордону в районі прикордонного знаку №809, що на території Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Біла Криниця» ВПС «Порубне» затриманий громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб, за що був визнаний винним за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, згідно постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 2 серпня 2019 р., з застосуванням відносно нього, як неповнолітнього заходу впливу, передбаченого ст. 24-1 КУпАП у виді попередження;

- після досягнення громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 14 серпня 2019 р. останнього було затримано, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, строком на шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 10 год. 00 хв. 14 серпня 2019 року;

- листом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № 8010.7.2-1605/80.2.20 від 13.01.2020 р. "Про надання інформації", останні повідомили Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про те, що наразі ними здійснюються заходи, передбачені ст. 9 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" відносно заяви громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, судом встановлено, що позивачем вживались активні заходи щодо ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сам:

- згідно Листів від 02.08.2019 р. № 21/8492, від 15.08.2019 р. № 21/8980, від /нечітк/.09.2019 р. № 21/9963, від 25.10.2019 р. № 2111817, від 03.12.2019 р. № 21/13257, уповноважена особа Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України зверталась до Департаменту консульської служби МЗС України з запитами щодо ідентифікаціїгромадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- згідно Листа від 10.09.2019 р. № 21/9965, уповноважена особа Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України зверталась до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща з запитом щодо ідентифікаціїгромадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було направлено до Посольства України в Республіці Польща, згідно листа заступника директора - начальника Управління консульського забезпечення Департаменту консульської служби МЗС України від 19.09.2019 р. № 71/ВКЗ/6137-500-63190, з проханням Посольству України в Республіці Польща звернутися до Посольства Бангладеш у м. Варшава з метою підтвердження особи громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та документуванням останнього проїзним документом;

- згідно Листа від 03.12.2019 р. № 21/13259, уповноважена особа Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України зверталась до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща з повторним запитом щодо ідентифікаціїгромадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- відповіді на вказані запити позивачем не одержано.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

Як Європейський суд з прав людини помічав раніше, за умови дотримання своїх зобов`язань відповідно до норм Конвенції, держави користуються "безперечним суверенним правом контролювати в`їзд та перебування іноземців на їх території" (§ 41 рішення Європейського суду з прав людини від 25.06.1996 р. у справі "Амюр проти Франції", § 64 рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. у справі "Сааді проти Сполученого Королівства", § 73 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Сполученого Королівства").

Як наголошено в § 64 рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. у справі "Сааді проти Сполученого Королівства" це є необхідним додатком до цього права, що державам дозволяється затримувати потенційних іммігрантів, які звернулися до влади із заявою про видачу дозволу на в`їзд в країну, чи то за допомогою отримання притулку або іншим чином. Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 25.06.1996 р. у справі "Амюр проти Франції" видно, що затримання потенційних іммігрантів, включаючи шукачів притулку, може бути сумісним із пунктом п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В п. 1, 3, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" дано визначенню термінам:

- "біженець", яким є особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань;

- "особа, яка потребує додаткового захисту", яким є особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженця 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань;

- "довідка про звернення за захистом в Україні", якою є документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Ст. 9 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" регламентує порядок розгляду заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зокрема, ч.ч. 11-13 ст. 9 вказаного Закону передбачено, що після вивчення документів, перевірки фактів, повідомлених особою, яка подала заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, готує письмовий висновок щодо визнання або відмови у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Особова справа заявника разом з письмовим висновком надсилається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, для прийняття остаточного рішення за заявою. Розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути припинено за відповідним клопотанням заявника.

Статтею 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" регламентовано питання прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" за результатами всебічного вивчення і оцінки всіх документів та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, приймає рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності АЛЬТЕРНАТИВНИХ умов, за яких неможливо:

- по-перше, ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства;

- по-друге, забезпечити примусове видворення іноземця чи особу без громадянства;

- по-третє, забезпечити реадмісію іноземця;

- по-четверте, прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

При цьому, законодавець не розкриває умови за яких неможливо прийняти рішення за заявою іноземця чи особи без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, тому суд оцінює всю сукупність обставин справи щодо здійснення уповноваженими органами ДМС України заходів, передбачених ст.ст. 9, 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

В той же час, законодавець чітко вказує, що умовами за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, якими є:

1) або відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації,

2) або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. При цьому, наявність хоча б однієї з яких надає підстави для прийняття адміністративним судом рішення про продовження затримання такої особи в межах максимально можливого строку (18 місяців).

П.1 Розділу VІ «Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців» Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 р. № 38/77) передбачає, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України, орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Оцінка суду.

Враховуючи те, що 19.07.2018 р. громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до УДМС України в Київській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та йому в той же день видавалась Довідка про звернення за захистом в Україні № 009104, яка продовжувалась до 19 січня 2020 р., беручи до уваги те, що листом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № 8010.7.2-1605/80.2.20 від 13.01.2020 р. "Про надання інформації", останні повідомили Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про те, що наразі ними здійснюються заходи, передбачені ст. 9 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" відносно заяви громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, виходячи з того, що в даному випадку, навіть при тому, що термін Довідки про звернення за захистом в Україні № 009104 закінчився 19 січня 2020 р., громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не подавав компетентним органам ДМС України клопотання про припинення розгляду його заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, як того вимагає ч. 13 ст. 9 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", то вказане, на думку суду, свідчить про доведеність неможливості, за таких обставин, прийняти компетентним органом одного з рішень, за заявою громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченого ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту": 1) чи про визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; 2) чи про відмову у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що, у відповідності до останнього абзацу ч. 11 ст. 289 КАС України, має наслідком продовження строку затримання відповідача.

Враховуючи наведене, те, що ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" визначені строки для прийняття органом ДМС рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (не більше 3 місяців з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку), зважаючи на тривалий час розгляду заяви останнього органами ДМС України (з 19.07.2018 р.) та на нинішню позицію громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо небажання отримувати статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, суд вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково та продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському ПТПІдо прийняття компетентними органами остаточного рішення за його заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж до 24 квітня 2020 року включно, що еквівалентно 3 (а не 6) місяцям з часу винесення даного судового рішення.

В частині продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському ПТПІ з метою ідентифікації, то незважаючи на те, що позивачем вживаються активні заходи щодо ідентифікації відповідача, але останній не затримувався, за жодним судовим рішенням, з метою ідентифікації, тим більше, що процес примусового видворення навіть не ініційований, а відтак на відповідача не поширюється Інструкція про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 р. № 38/77), тому, на думку суду, в частині позову про продовження строку затримання з метою ідентифікації слід відмовити.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 1, 9, 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку його затримання до вирішення питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні та з метою ідентифікації - задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Українідо прийняття компетентними органами остаточного рішення за його заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж до 24 квітня 2020 року включно.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 24 січня 2020 року.