Справа № 361/2996/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ № 361/2996/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
доГоловного територіального управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФУ у Київській області, позивач) звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (надалі - ГТУЮ у м. Києві, відповідач) з вимогами: визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про накладення штрафу від 03.05.2018 року у виконавчому провадженні №56141497.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивача зазначає про протиправність висновків відповідача щодо наявності підстав для застосування до ГУ ПФУ у Київській області штрафних санкцій, оскільки відповідачем не було враховано, що Пенсійний фонд України у 2017 році звертався до Міністерства соціальної політики України, як головного розпорядника коштів про необхідність виділення додаткових асигнувань по бюджетній програмі «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами та дефіциту коштів Пенсійного фонду», але кошти виділені не були. Також позивач зазначає що 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою врегульовано питання виплати перерахованих пенсій, перерахованих відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наведене, на переконання позивача, вказує на те, що з 24.02.2018 року здійснення виплат донарахованої суми пенсії з січня 2016 року по грудень 2017 року за рішеннями судів є неможливим. Позивач стверджує, що ним виконано рішення суду, а саме проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Дані обставини належним чином відповідачем не перевірено, що є підставою для визнання постанови про накладення штрафу незаконною та для її скасування.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2018 року адміністративна справа №361/2996/18 на підставі п.2 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України передана до Київського окружного адміністративного суду.

Київським окружним адміністративним судом 02.07.2018 року постановлено ухвалу, якою адміністративна справа №361/2996/18 на підставі п.2 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України передана до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2018 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №361/2996/18 та вказану справу 31.08.2018 передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 справу прийнято до провадження судді Добрівської Н.А., позовну заяву залишено без руху.

29.10.2018 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Через канцелярію суду 10.09.2018 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення його до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог.

За результатами розгляду даного клопотання суд прийшов до висновку, що заявником не доведе, що постановлене у справі рішення безпосередньо вплине на його права, свободи та інтереси, а тому ухвалою від 29.10.2018 року відмовив у задоволенні даного клопотання.

Відповідач своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву не скористався, документів, що витребовувались судом, не надав.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2017 року у справі №361/5580/17, що набрало законної сили 21.03.2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

03.04.2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист №361/5580/17.

11.04.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №56141497.

18.04.2018 року позивачем на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві складений лист за вих.№1302/03, яким повідомлено, що на виконання рішення суду ГУ ПФУ у Київській області ОСОБА_1 проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог законодавства починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням фактично виплачених сум. Сума доплати по перерахунку за постановою суду, як зазначено у повідомленні, становить 202,71 грн та буде виплачена ОСОБА_1 з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

03.05.2019 головним державним виконавцем в рамках ВП №56141497 винесена постанова про накладення штрафу, відповідно до якої станом на 03.05.2018 року рішення суду не виконано та будь-якої інформації щодо виконання рішення суду боржником не надано. У зв`язку з наведеним, як зазначено у мотивувальній частині постанови, рішення суду не виконано боржником без поважних причин.

Даною постановою за невиконання рішення суду без поважних причин на боржника - ГУ ПФУ в Київській області накладений штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), 5. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 6-8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 (із змінами і доповненнями), Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

При цьому, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого: вивчає та аналізує ситуацію у сфері пенсійного забезпечення, забезпечує проведення щорічних актуарних розрахунків фінансового стану системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх у встановленому порядку Міністру для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; здійснює у межах своїх повноважень контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

В силу приписів статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 року у справі №0840/3476/18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84165920), а також у постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року у справі №21-1044а15 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/46803605).

Також, суд зазначає, що постановою КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" врегульовано порядок виплати коштів за період з 01.06.2016 та в подальшому.

Аналогічного висновку щодо порядку виплати перерахованих сум пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 дійшов Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 року у справі №808/1076/18 (провадження Пз/9901/32/18, № 73763736) де встановлено, що постанова №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

При цьому суд зауважує, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2017 року у справі №361/5580/17 набрала законної сили 21.03.2018 року, тобто після набрання чинності Постанови №103.

Крім того, в рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Спірні правовідносини у цій справі вирішувались судом першої інстанції у правовому полі, що існувало у період з 01.01.2016 року (час виникнення спірних відносин) по 06.11.2017 року (дата винесення судового рішення). Отже, до зобов`язань, покладених цим рішенням, застосовуються нормативно-правові акти, що діяли у цей період.

За таких умов, суд вважає, що позивачем частково виконано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2017 у справі №361/5580/17, у відповідності до вимог чинного законодавства, що діяло на час спірних правовідносин.

Також, суд наголошує, що згідно ст.ст.1, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване лише при умові, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

В даному випадку, позивач не мав та наразі не має реальної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету, згідно Постанови №103, на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у 2018 році не виділялись, що є поважною причиною для не застосування штрафу за не виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № К/800/39668/15) та у постановах Верховного Суду у справах К/9901/1598/18 (405/3663/13-а) від 24.01.2018, №814/2655/14 від 21.02.2018 невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, позивачем належним чином доведено наявність поважних причин, які зумовили невиконання судового рішення в частині виплати усієї суми грошових коштів за вищезазначеним рішенням суду, а тому суд приходить до висновку про неправомірність прийнятої відповідачем постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області у розмірі 5100,00 грн.

Згідно вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а оскаржувана постанова скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 03.05.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №56141497.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ЄДРПОУ - 22933548, адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у місті Києві (ЄДРПОУ - 34691374, адреса: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська