Справа № 640/18695/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ № 640/18695/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2. Міністерства оборони України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1), Міністерства оборони України (далі відповідач-2), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у оформленні та призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії;
- зобов`язати військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав інвалідність ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як військовослужбовцю, який отримав інвалідність ІІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.11.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позов.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачами протиправно відмовлено в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення інвалідності від поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях на території інших держав.
Відповідач -1 проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що документів, необхідних для прийняття рішення заявником не було подано, про що позивача письмово повідомлено.
Відповідач-2 проти позову заперечував, вказавши про відсутність висновку Сумського ОВК про виплату одноразової грошової допомоги та доказів направлення поданих позивачем документів до Міністерства оборони України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 проходив службу в Республіці Афганістан в період з 13.05.1987 по 11.08.1988.
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.12.2016 №5092 підтверджено наявність у ОСОБА_1 захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно довідки до акта МСЕК від 19.10.2017 №669668, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності травма, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 07.05.2018 про призначення та виплату одноразової грошової дороги, у зв`язку із встановлення ІІІ групи інвалідності.
Листом від 21.05.2018 №11/1261 ІНФОРМАЦІЯ_2 роз`яснено позивачу, що згідно наданих документів, позивач звільнений зі строкової служби 22 листопада 1988 року, група інвалідності первинно встановлена 11 жовтня 2017 року, тобто понад 3-х місячний термін після звільнення зі строкової служби, враховуючи зазначене чинність нормативно-правових актів щодо виплати одноразової грошової допомоги на позивача не поширюється.
Позивач, вважаючи таку відмову у виплаті протиправною, а своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності порушеним, звернувся з даним позовом до суду.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.
У відповідності п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок).
Положеннями пп. 1 п. 6 Порядку у редакції, чинній на час встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності, було передбачено, що військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у разі встановлення інвалідності II групи, призначається і виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Згідно з п. 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до п. 13 Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Зазначені норми права вказують на те, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).
При цьому, на відповідача-1 покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення.
Такий висновок відповідає також правовій позиції Верховний Суд, що викладена у постанові від 20 травня 2019 року у справі № 697/566/17. У зазначеній справі предметом оскарження також були дії військового комісаріату про повернення заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги з підстав ненадання довідки про обставини поранення.
Як раніше зазначалося, позивач подав до Сумського обласного військового комісаріату заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності IIІ групи.
Сумський обласний військовий комісаріат листом від 21.05.2018 №11/1261 повідомив позивача про відсутність підстав для направлення документів до розпорядника бюджетних коштів та необхідність надання додаткового документа.
Суд звертає увагу на те, що у даному випадку Сумський обласний військовий комісаріат не направляв заяву позивача та додатні до неї документи до Міністерства оборони України, а самостійно прийняв рішення про недостатність наданих ним документів для вирішення питання щодо призначення допомоги та про те, що одноразова грошова допомога на позивача не поширюється.
Разом з тим Порядок не надає комісаріату повноважень відмовляти у направленні висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги.
У зв`язку з надходженням заяви про призначення одноразової грошової допомоги відповідач-1 зобов`язаний був у 15-денний строк з дня реєстрації документів подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додати відповідні документи.
В даному випадку відповідач-1 самостійно визначив, що подані позивачем документи є недостатніми, не вчинив дій щодо подання висновку розпоряднику коштів та повернув документи позивачу, чим порушив приписи п. 13 Порядку.
Таким чином, суд вважає такі дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення листом від 21.05.2018 №11/1261 позивачу документів протиправними та вважає за необхідне зобов`язати вказаного відповідача оформити та подати до Міністерства оборони України документи ОСОБА_1 на одержання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Вимога до Міністерства оборони України задоволенню не підлягає як передчасна, оскільки документи позивача на одержання одноразової грошової допомоги Міністерству не подавались і жодного рішення стосовно позивача не приймалось, тобто ніяких дій (бездіяльності) з приводу одержання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідач-2 не вчиняв.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення листом від 21.05.2018 документів ОСОБА_1 на одержання одноразової грошової допомоги.
3. Зобов`язати Сумський обласний військовий комісаріат оформити та подати до Міністерства оборони України висновок та документи ОСОБА_1 на одержання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян