Справа № 540/2521/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2521/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 04.04.2016 р. № в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 10 000 грн.,

встановив:

12 серпня 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), у якому просив скасувати податкові повідомлення - рішення від 04 квітня 2016 року за № , № .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Херсонській області від 04.04.2016 № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 4 949, 75 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Херсонській області від 04.04.2016 № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 27 000 грн.

Постановою Верховного Суду від 08.11.2019 року скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2016 № щодо визначення позивачу штрафних санкцій у розмірі 10 000 грн. на підставі ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення вимог постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та направлено справу в цій частині до суду першої інстанції на новий розгляд.

В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2016 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. (ст. 258 КАС України)

Враховуючи, що сторонами не надано клопотань про розгляд справи з викликом сторін, а також не надано заперечень щодо розгляду справи без їх повідомлення (виклику), суд вважає за можливе розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент розгляду даної справи відповідачем є Головне управління ДФС у Херсонській області.

Разом з тим, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року №296 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" та Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (зі змінами), з 10 травня 2018 року, Головне управління ДФС у Херсонській області перейменовано в Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Відповідно до абзацу 5 пункту 1 Положення про Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 01.02.2019 №80, Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі є правонаступником усіх прав та обов`язків, зокрема, й Головного управління ДФС у Херсонській області.

Частиною 3 статі 78 КАС України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку щодо заміни відповідача у даній справі його правонаступником на Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Відповідно до змісту позовної заяви, протиправність податкового повідомлення - рішення від 04.04.2016 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 10 000 грн. відповідно до статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" позивач обґрунтовує тим, що ціна на коньяк "Україна", придбаного на розлив, ємністю 1 літр, у розмірі 180,00 грн., відповідає нормам Постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957, оскільки на коньяк за критеріями три зірки, вмістом алкоголю 40%, встановлюється мінімальна роздрібна ціна 168,00 грн. З огляду на викладене позивач вважає, що ним не було допущено продажу алкогольних напоїв за цінами, нижчими за мінімально встановлені, а тому відсутні правові підстави для застосування до нього штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

19.12.2019 року ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі надано до суду відзив на позов, яким заперечує проти його задоволення з огляду на те, що відповідачем дотримано всі приписи законодавства щодо порядку проведення фактичних перевірок.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 14 березня 2016 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 02.03.2016 №86 та направлень на проведення перевірки від 13.03.2016 №0245 та №0246 посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог діючого законодавства у сфер обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, за результатами якої складено акт від 14.03.2016 №070/21/22/22/ ( далі - акт фактичної перевірки).

Відповідно до висновків акту фактичної перевірки контролюючий орган, серед іншого, встановив порушення позивачем постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", а саме, продаж алкогольних напоїв за цінами нижчими, ніж мінімально встановлені.

Вказаний висновок контролюючого органу ґрунтується на тому, що позивачем здійснена роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими, ніж мінімально встановлені, зокрема, реалізовано коньяк "Україна" на розлив 1л ємк. 40% алк., виробництва ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" за ціною 180,0 грн. ( чек № 11365 від 14.03.2016 р.) при мінімальній встановленій роздрібній ціні 188,0 грн., а також придбано пляшку напою коньячного "Солнечний берег" 0,5 л ємк. міцн 40% ал., виробництва ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" за ціною 57,1 грн. ( чек № 11360 від 14.03.2016 р.) при встановленій мінімальній роздрібній ціні 94,0 грн.

На підставі вказаного висновку акту фактичної перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 04.04.2016 року № , яким до позивача на підставі статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у загальному розмірі 27 000 грн., у т.ч. суму штрафних 10 000,00 грн. за продаж алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж мінімальні встановлені.

Скасовуючи постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2016 № щодо визначення позивачу штрафних санкцій у розмірі 10 000 грн., Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.11.2019 р. вказав на передчасність висновків попередніх судів, що ціна на коньяк "Україна" 40 %, 5 зірок, придбаного на розлив ємкістю 1 літр, у розмірі 180,00 гривень, також відповідає нормам Постанови КМУ №957.

Відповідно до ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Отже, предметом розгляду у межах даної справи є правомірність прийняття ГУ ДФС у Херсонській області податкового повідомлення - рішення від 04.04.2016 р. № в частині застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 10 000,00 грн. за продаж алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж мінімально встановлені.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України з урахуванням висновків касаційної інстанції та позиції позивача, суд зазначає наступне.

Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України, тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В силу приписів пункту 61.1 статті 61 цього Кодексу, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктами 80.1., 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, в тому числі… у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пункт 80.2.5).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. (п. 81.1 ст. 81 ПК України)

Згідно пункту 86.5 статті 86 акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. (п. 86.6 ст. 86 ПК України)

Як вбачається із матеріалів справи, фактична перевірка була проведена відповідачем на підставі п. 80.2.5 ст.80 ПК України відповідно до наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 02.03.2016 р. № 86, направлень на перевірку від 14.03.2016 р. № 0245, 0246 (видані на двох ревізорів - інспекторів ДФС, які проводили перевірку).

Продавець - ОСОБА_2 відмовилася розписатися у направленнях на перевірку та отримати копію наказу на проведення перевірки, про що складено акт відмови від підпису від 14.03.2016 року № 20, який відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України є підставою для проведення фактичної перевірки.

За результатом проведеної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області складено акт від 14.03.2016 року № 070/21/22/22/, від підписання та отримання якого особа, яка здійснювала розрахункові операції - відмовилася, про що у акті зроблено відповідну позначку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що при проведенні фактичної перевірки за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП Нестерова А.О. посадові особи ГУ ФДС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі діяли у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Щодо доводу позивача стосовно того, що при розгляді матеріалів перевірки відповідачем не було враховано недопуск перевіряючих до перевірки, про що свідчить акт від 14.03.2016 р. про відмову ФОП ОСОБА_1 у допуску до перевірки посадових осіб ГУ ДФС у Херсонській області, складений відповідно до вимог п. 81.2 ПК України, то суд вказує наступне.

Відповідно до п. 81.2. статті 81 ПК, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Отже, наведеними нормами ПК визначено умови допуску до перевірки та передбачено право платника податків на відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.

Наказом ДФС України від 31.07.2014 року № 22 (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, пунктом 1.4.6 яких передбачено, що 1.4.6. у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної фіскальної служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови, та вживаються заходи, передбачені пунктом 81.2 статті 81 та статтею 94 розділу ІІ Кодексу. Цей акт реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій.

Дослідивши зміст вказаного акту про відмову ФОП ОСОБА_1 у допуску уповноважених осіб контролюючого органу до проведення перевірки, судом встановлено, що даний акт складено працівником ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яким засвідчується факт того, що 14.03.2016 р. о 14.00 год. їй пред`явлено вимогу допустити до перевірки діяльності суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . На зазначену вимогу нею надано відмову у допуску до перевірки з наступних підстав: неправильно оформлено наказ на перевірку; неправильно оформлено направлення на перевірку; не маю повноважень вирішувати питання допуску до перевірки.

Отже, вказаний акт відмови у допуску посадових осіб податкового органу до перевірки не відповідає вищевказаним приписам ПК України та Наказу ДФС України від 31.07.2014 року № 22.

За загальним принципом адміністративного судочинства будь-який доказ, який надається сторонами на підтвердження своїх вимог чи заперечень, має відповідати ознакам належності, допустимості та достовірності.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 74 КАС України)

З огляду на викладене, суд вважає недоведеним з боку позивача факт не допуску до перевірки уповноважених осіб відповідача, вчиненого відповідно до вищевказаних вимог податкового законодавства.

При цьому, матеріали справи не містять інших доказів, які б свідчили про вказані обставини. Так, суд вказує, що вказаний акт відмови не містить доказів того, що посадові особи контролюючого органу відмовились від підпису та його отримання. Не містять матеріали справи доказів того, що позивач направив складений ним самостійно акт до контролюючого органу.

Суд також вказує, що платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення, зокрема, фактичної перевірки щодо нього, має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його в суді. Натомість, позивачем не надано суду таких доказів.

Також суд не бере до уваги довід позивача щодо відсутності у ГУ ДФС у Херсонській області повноважень на проведення фактичних перевірок, оскільки, як було зазначено вище, приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача про порушення відповідачем порядку проведення фактичної перевірки.

Що стосується правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині застосування штрафних санкцій в сумі 10 000,00 грн. за порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, то суд зазначає наступне.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481-95) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Зі змісту статті 17 вказаного Закону вбачається, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" затверджено розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Відповідно до п. 1 приміток до Постанови № 957 мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Як зазначалось вище, під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 було встановлено порушення, зокрема, "роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими, ніж мінімально встановлені", а саме, придбано пляшку напою коньячного "Солнечный берег" 0,5 л. ємк. міцн. 40% ал., виробництва ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" за ціною 57,1 грн. при встановленій мінімальній роздрібній ціні 94,0 грн.

При цьому, матеріали справи містять лист виробника ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" від 14.03.2016 №14-03/16-07 та висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати України від 27.02.2015 №ЗЕД-051, згідно яким коньячний напій "Солнечний берег" відноситься за УКТЗЕД до категорії інших алкогольних напоїв - код .

Відповідно до Постанови № 957 мінімальна роздрібна ціна на такий напій 40% 0,5 л. ємкістю має становити 54,9 грн., а саме 274,5 х 40 х 0,5 / 100% = 59,9 (де 274,5 - мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту, що застосовується з 1 вересня 2015 року, 40 - міцність за об`ємом (у відсотках), 0,5 - місткість тари (у літрах). Таким чином, ціна продажу позивачем зазначеного алкогольного напою 57,10 грн. повністю відповідає цим нормам.

Вказані обставини встановлені постановою Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 821/1144/16, яка набрала законної сили, а тому відповідно до приписів ч. 4 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягають.

Щодо порушення позивачем Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР внаслідок реалізації коньяку "Україна" на розлив 1 л ємк. 40% алк., виробництва ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" за ціною 180,0 грн. при мінімально встановленій роздрібній ціні 188,0 грн., то суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів перевірки, посадовими особами контролюючого органу встановлено факт реалізації коньяку "Україна" 1 літр ємк. 40% алкоголю, 5 зірок, що підтверджується доказами фотофіксації (а.с.45) та копією розрахункового документу ПН 19 від 14.03.2016 року (а.с.37).

При цьому, за твердженням позивача ціна на коньяк "Україна" ємкістю 1 літр у розмірі 180 грн. відповідає нормам Постанови КМУ №957, оскільки згідно таблиці наведеній у Постанові № 597 ціна на коньяк за критеріями 3 зірки, вмістом алкоголю 40%, ємк.1 літр має бути не менша за 168,00 грн., надавши на вимогу суду копію видаткової накладної № 2534 від 14.03.2016 р., згідно якої ТОВ "ТД Український продукт" поставило на адресу ФОП ОСОБА_1 коньяк з критерієм 3 зірки ємністю 10 л., а також копію посвідчення якості № 133 на коньяк "Україна" ординарний столовий.

Проте, суд критично оцінює надані позивачем докази, оскільки факт придбання у ТОВ "ТД Український продукт" коньяку з критерієм 3 зірки жодним чином не спростовує обставини, встановлені контролюючим органом у ході перевірки, зокрема щодо реалізації коняку "Україна" з критерієм 5 зірок за ціною 180 грн. за 1 літр., що є нижчою за мінімально встановлену ціну 188 грн.

Суд зазначає, що згідно Постанови КМУ №957 мінімально встановлена роздрібна ціна на коньяк за критеріями 3 зірки з вмістом алкоголю 40%, ємк. 1 літр є 168 грн. (420х40х0,5/100=168), при цьому, мінімально встановлена роздрібна ціна на коньяк за критеріями 5 зірок з вмістом алкоголю 40%, ємк 1 літр. є 188 грн. (470х40х0,5/100=188).

З огляду на те, що позивачем не доведено належними доказами дотримання вимог діючого законодавства при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (коньяку "Україна" 1 літр ємк. 40% алкоголю, 5 зірок) за цінами нижчими, ніж мінімально встановлені, суд дійшов висновку про правомірність застосування Головним управлінням ДФС у Херсонській області до позивача відповідно до частини 2 статі 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР штрафу у розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вказане та системного аналізу положень чинного законодавства України суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття податкового повідомлення - рішення від 04.04.2016 р. № в частині застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 10 000,00 грн., а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (місце знаходження 73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75, , e-mail ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.04.2016 № в частині визначення позивачу штрафних санкцій у розмірі 10 000 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 111030700