Справа № 645/6151/18
Суддя: Шевченко Г. С.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/6151/18
Провадження № 2-адр/645/1/20
17 січня 2020 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
при секретарі судового засідання Рало Я.В.,
за участю представника позивача Мельниченка Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченка Євгенія Олександровича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області сержанта поліції Прінь Назарія Петровича, поліцейського роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області сержанта поліції Лічкуна Михайла Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року, адміністративний позов у даній справі задоволено. Визнано протиправними дії поліцейського роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області сержанта поліції Прінь Н.П. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; скасовано постанову серії ЕАВ № 633318 від 30.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Визнано протиправними дії поліцейського роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області сержанта поліції Лічкуна М.О. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.; скасувано постанову серії ЕАВ № 633400 від 30.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

28.03.2019 р. представником позивача - адвокатом Мельниченком Є.О. подано суду заяву щодо вирішення питання про витрати позивача на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог в сумі 10 000,00 грн., на підтвердження здійснення яких представником позивача було надано акт виконаних робіт від 27.03.2019 р.

У подальшому, 25.11.2019 р. зазначеним представником позивача подано заяву про винесення додаткового рішення у справі щодо стягнення на користь позивача з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 Є ОСОБА_3 . заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що акт виконаних робіт виконує функцію документу, який підтверджує як перелік виконаних робіт адвокатом, так і оплату вказаних робіт клієнтом.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Мельниченком Євгенієм Олександровичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4729/10 від 22.12.2011 року) на підставі договору № 05/10/2018 від 05 жовтня 2018 року.

На підтвердження викладених у заяві вимог, представником було надано лише договір про надання правової допомоги № 05/10/2018 від 05 жовтня 2018 року, укладений між адвокатом Мельниченком Є.О. та клієнтом ОСОБА_1 , предметом якого є здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів клієнта в усіх судових та правоохоронних органах України та інших Держав (за необхідності), в Європейському суді з прав людини, Представництвах, посольствах та консульствах іноземних держав, в органах Інтерполу, в усіх інших підприємствах, установах та організаціях щодо оскарження дій патрульної поліції (а.с. 11), та акт виконаних робіт від 27.10.2019 року всього на суму 10 000 грн. (а.с. 88). Разом із тим, документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо) представником позивача суду надано не було.

Таким чином, на переконання суду, адвокатом Мельниченком Є.О. не надано доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченка Є.О. про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі щодо стягнення на користь позивача з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченка Євгенія Олександровича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі - відмовити у повному обсязі.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Мельниченко Євгеній Олександрович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, 39, оф. 509.

Відповідач поліцейський роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області сержанта поліції Прінь Назарій Петрович, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області сержанта поліції Лічкун Михайло Олегович, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Повне судове рішення складено 24.01.2020 року.

Суддя Г. С. Шевченко