Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 січня 2020 року Чернігів Справа №

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соломко І.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 до подання позовної заяви подав заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони Іванівській сільській раді приймати будь - які рішення на користь третіх осіб щодо земельної ділянки (масиву) з кадастровим номером :05:000:6017 в частині, на яку претендує ОСОБА_1 , за його клопотаннями від 11.07.2019 та 29.05.2018, орієнтовною площею 199979,094 кв. м.;

- заборони третім особам здійснювати будь - які дії, роботи чи послуги щодо такої частини земельної ділянки (масиву), орієнтовною площею 199979,094 кв. м.

Заява обґрунтована тим, що Іванівська сільська рада, порушуючи право ОСОБА_1 на першочергове відведення земельної ділянки згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни», незаконно відмовила у розгляді його клопотань, та 18.12.2019 прийняла остаточне рішення про надання дозволу на відведення вільної земельної ділянки третій особі. У зв`язку з можливістю відведення земельної ділянки повністю / частково третій особі, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також очевидністю ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вважає за необхідне забезпечити позов у спосіб, визначений у цій заяві.

Пунктом 1 ч.1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви -до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Проте, позивачем не наведено жодних істотних обставин та не надано належних доказів, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Як вбачається зі змісту заяви від 27.01.2020 (вх.№ 2150/20), спір між сторонами існує щодо неприйняття Іванівською сільською радою рішення за клопотаннями ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 199979,094 кв.м., кадастровий номер :05:000:6017 для особистого селянського господарства, в межах с. Количівка Чернігівського району Чернігівської області на території Іванівської сільської ради. Перевірка дій або бездіяльності Іванівської сільської ради з цього питання підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи. Забезпечення позову з підстави очевидної протиправності таких дій або бездіяльності передбачає вирішенні адміністративного спору, до розгляду справи по суті.

Щодо забезпечення позову шляхом заборони Іванівській сільській раді приймати будь - які рішення на користь третіх осіб щодо земельної ділянки (масиву) з кадастровим номером :05:000:6017 в частині, на яку претендує ОСОБА_1 , орієнтовною площею 199979,094 кв.м., та заборони третім особам здійснювати будь - які дії, роботи чи послуги щодо такої частини земельної ділянки (масиву), суд зазначає, що такий спосіб не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Встановлення відповідної заборони за своєю суттю є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідного органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Суд зазначає, що вжиття зазначених позивачем заходів забезпечення позову також призведе до обмеження права розпорядження нерухомим майном як складової права власності відповідного власника (територіальної громади).

Крім того, застосування вказаних заходів забезпечення позову також може призвести до порушення прав та законних інтересів невизначеного кола осіб.

Суд відзначає, що забезпечуючи такий позов до вирішення справи по суті, і якому ще не надано офіційну правову оцінку в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, змагальності тощо, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, для можливості застосування судом вищезазначених форм забезпечення позову необхідна наявність певних підстав, передбачених чинним законодавством України, підтверджених відповідними доказами.

На підтвердження наведених у заяві підстав позивачем до суду не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150-154, п. 9 ч. 5 ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративно.

Суддя І.І. Соломко