Справа № 640/10851/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ № 640/10851/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
проскасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, у якому, з урахуванням письмової заяви в порядку частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, просило: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.06.2019 №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 183957,00 грн., винесене на підставі акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" (податковий номер 38091707) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року" від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження суми бюджетного відшкодування у розмірі 183957,00 грн. за жовтень 2018 року, яка заявлена до відшкодування у декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 року.

Позов мотивований тим, що за результатами проведеної Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року, відповідачем встановлено порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2019 року на 183957,00 грн., внаслідок чого у подальшому відповідачем винесено спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на вказану суму, однак останній вважає таке рішення контролюючого органу незаконним і необґрунтованим через відсутність підстав для його винесення.

У поданому відзиві на адміністративний позов, на переконання відповідача, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до чинного законодавства України, а отже вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні матеріали справи, проаналізувавши відповідні положення законодавства та оцінивши доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 18.04.2019 №4754 відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Ютекснафтогаз" ().

За наслідками перевірки складено акт від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707 про результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Ютекснафтогаз" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року.

Згідно висновків акту від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707, у зв`язку з встановленням порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (Порядок №21), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, при заповненні додатків до податкової накладної з ПДВ - ТОВ "Ютекснафтогаз" відмовлено в бюджетному відшкодуванні ПДВ за лютий 2019 року у сумі 183957,00 грн.

Так, аналізом відображення показників даних податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2019 року (від 18.03.2019 №) встановлено відхилення - ТОВ "Ютекснафтогаз" невірно задекларовано суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розрізі звітних (податкових) періодів, у якому виникло таке від`ємне значення.

Оскільки фактично сума від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складалася з сум наступних звітних (податкових) періодів: січень 2019 у розмірі 222100,00 грн.; лютий 2019 у розмірі 522941,00 грн., вказане за висновками головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у м. Києві свідчило про відсутність від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2018 у розмірі 183957,00 грн., розрахованого згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України та задекларованого позивачем, внаслідок чого в порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2019 на 183957,00 грн.

Не погоджуючись з такими висновками посадової особи відповідача, позивачем на підставі пункту 44.7 статті 44 та пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України подано заперечення від 23.05.2019 вих. №23/051 на акт від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707.

За доводами позивача, податкові зобов`язання відображені в декларації за січень 2019 року, були зменшені на суму податкового кредиту у відповідності до Порядку №21 з дотриманням принципу хронології, однак після такого зменшення від`ємне значення за жовтень 2018 року залишилося, що і надало право ТОВ "Ютекснафтогаз" при заповненні таблиці 2 додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року вказати період виникнення від`ємного значення з ПДВ у розмірі 183957,00 грн. - жовтень 2018 року.

Попри це, згідно листа відповідача від 03.06.2019 №104004/10/26-15-14-04-01-15 про розгляд заперечення ТОВ "Ютекснафтогаз" від 23.05.2019 вих. №23/051 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 23.05.2019 №105280/10) висновки акта перевірки від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707 вирішено залишити без змін, а заперечення позивача - без задоволення.

Зокрема, позиція ГУ ДФС у м. Києві ґрунтувалась на правомірності висновків, викладених в акті перевірки від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707, а отже і у обґрунтованості відмови в бюджетному відшкодуванні ПДВ за лютий 2019 року у сумі 183957,00 грн.

Не погоджуючись з висновками та рішенням контролюючого органу, вважаючи податкове повідомлення-рішення відповідача від 06.06.2019 № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Права контролюючих органів визначені статтею 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зокрема підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 даної статті передбачено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзацу першого, четвертого, п`ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 Податкового кодексу України, зокрема, згідно її підпункту 78.1.4 пункту 78.1 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

За пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 78.5 статті 78 Податкового кодексу України).

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (пункт 78.6 статті 78 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 78.8 статті 78 Податкового кодексу України), зокрема абзацом першим пункту 86.1 вказаної статті передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як зазначено в пункті 86.10 статті 86 Податкового кодексу України, в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

З акту перевірки від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707 убачається, що документальна позапланова виїзна перевірка позивача була проведена відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, згідно якого (в редакції, станом на час проведенні перевірки позивача) документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Порядок адміністрування податку на додану вартість встановлений розділом V Податкового кодексу України, зокрема порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Розділом V раніше згаданого Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (Порядок №21) визначено порядок заповнення податкової декларації.

Декларація, у відповідності до пункту 1 розділу V Порядку №21, складається із вступної частини, службових полів, трьох розділів та обов`язкових додатків.

Пункт 4 розділу V Порядку №21 стосується заповнення розділу II "Податковий кредит" декларації, зокрема згідно його підпункту 1 до вказаного розділу декларації (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1 та 10.2) або без податку на додану вартість (рядок 10.3) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1 та 11.2), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядок 13).

За приписами підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку №21, у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

Як зазначалось позивачем, ТОВ "Ютекснафтогаз" при формуванні суми від`ємного значення поточного (звітного) періоду враховувалися суми від`ємного значення, які виникли у попередніх звітних періодах, однак не були одразу заявлені до бюджетного відшкодування.

Сума ПДВ, яка заявлялась до відшкодування, складалася із суми податку, сплаченого постачальнику у жовтні 2018 року під час придбання позивачем транспортних засобів, фактом підтвердження чого є наявні в матеріалах справи копії договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 24.10.2018 №№ 24/10-261, 24/10-262, наказів про введення в експлуатацію транспортних засобів від 09.11.2018 №14, від 28.12.2018 №17, актів приймання-передачі основних засобів від 19.11.2018 №2, від 28.12.2018 №3, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 631 за жовтень та грудень 2018 року, 105 за листопад, грудень та лютий 2018 року, платіжних доручень від 30.10.2018 №№ 179, 180, актів здачі-приймання автомобіля від 31.10.2018 №ФХ-0046653, від 18.12.2018 №ФХ-0047954, видаткових накладних від 31.10.2018 №ФХ-0046653, від 18.12.2018 №ФХ-0047954, податкових накладних від 30.10.2018 №№ 189, 202, складених та зареєстрованих постачальником - ТОВ "Фрунзе-Холдинг".

Державна фіскальна служба України в листі від 22.07.2016 №24830/7/99-99-15-03-02-17, серед іншого, зазначила, що розшифровка від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями і податковим кредитом в розрізі постачальників у частині такого від`ємного значення, яка задекларована платником податку до бюджетного відшкодування, здійснюється в таблиці 2 "Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України" додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість.

Деталізація від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями і податковим кредитом, яка переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, здійснюється лише в частині періодів її виникнення. Такі дані відображаються в додатку 2 (Д2) до декларації з податку на додану вартість.

При заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого.

З огляду на це у графі 2 таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість рекомендується вказувати індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, виходячи з хронології її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом. Тобто спочатку доцільно відображати "найновішу" щодо звітного періоду подання декларації з податку на додану вартість суму від`ємного значення ПДВ.

Разом з тим, в листах від 11.05.2018 №2082/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, від 04.01.2019 №58/6/99-99-15-03-02-15/ІПК ДФС України висловлена позиція про те, що оскільки Податковим кодексом України та Порядком №21 не визначено особливостей відображення від`ємного значення податку на додану вартість звітного (податкового) періоду в додатку 2 (Д2) та додатку 3 (Д3), а у вищезазначеному листі від 22.07.2016 №24830/7/99-99-15-03-02-17 ДФС України наведено рекомендації щодо особливостей такого відображення, Товариство має право самостійно визначати при заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до податкової декларації з податку на додану вартість послідовність відображення від`ємного значення податку на додану вартість звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування в розрізі періодів виникнення таких сум.

Таким чином, враховуючи, що відповідна документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ охоплювала декларації починаючи з попередніх (податкових) періодів, в яких виникло від`ємне значення ПДВ до звітного (податкового періоду), за який задекларовано бюджетне відшкодування ПДВ включно, а за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, не встановлено наявності розбіжностей у податковій звітності позивача, про що зазначено в підпункті 3.14.4 пункту 3 акту перевірки від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707, на думку суду наявні підстави для висновків про недоведеність відповідачем обґрунтованості та правомірності винесеного ним та оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення від 06.06.2019 №, яким останньому було відмовлено в бюджетному відшкодуванні ПДВ за лютий 2019 року у сумі 183957,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не виконано вимоги, встановлені частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки наведені у відзиві доводи фактично цитують висновки акту перевірки, за результатами якої винесено оскаржуване позивачем у даній адміністративній справі податкове повідомлення-рішення відповідача.

Згідно положень частини першої, пункту 2 частини другої, частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Підсумовуючи викладене, задля відновлення порушених прав позивача окрім визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача, суд вбачає за доцільне задовольнити заявлені вимоги ТОВ "Ютекснафтогаз" і в частині зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві внести, у визначений законодавством строк, до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження суми бюджетного відшкодування у розмірі 183957,00 грн. за жовтень 2018 року, яка заявлена до відшкодування у декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 року.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 243-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.06.2019 №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 183957,00 грн., винесене на підставі акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" (податковий номер 38091707) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року" від 15.05.2019 №482/26-15-14-04-01/38091707.

3. Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження суми бюджетного відшкодування у розмірі 183957,00 грн. за жовтень 2018 року, яка заявлена до відшкодування у декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютекснафтогаз" (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 5-7В) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) судові витрати у сумі 4680,36 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко