Справа № 2040/7385/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р.Справа № 2040/7385/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 21.12.18 року по справі № 2040/7385/18

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1, зупинити повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати ФО-П ОСОБА_1 негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь - якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , а саме: до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем не доведено існування порушень чинного законодавства та необхідність застосування до нього заходів реагуваня щодо державного нагляду. Той факт, що відповідач не був присутнім на судових засіданнях, позбавив його можливості надавати суду докази безпідставності позовних вимог. Окрім того, судом не було враховано, що будівля магазину була введена в експлуатацію у відповідності до вимог чинного законодавства, про що свідчить акт про прийняття в експлуатацію. Також, було складено акт перевірки Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області № 573-А, яка проводилась за зверненням позивача, яким порушень не виявлено. Фактично, рішенням суду були порушені конституційні права відповідача, передбачені ст. ст. 41, 42, 43 Конституції України. Просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно копії технічного паспорту на громадський будинок КП "Куп`янське бюро технічної інвентаризації" від 31.08.2011 року, власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , розмір частки власності - 1. Дане приміщення експлуатується відповідачем як торгівельний зал (магазин будівельних матеріалів "КИТ").

На підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про проведення планових перевірок об`єктів від 21.05.2018 року № 138 та посвідчення на проведення перевірки від 08.06.2018 року № 104, з 08.06.2018 року по 14.06.2018 року Куп`янським районним відділом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена планова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) техногенної та пожежної безпеки на території та у будівлях ФО-П ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірка проводилась у відповідності до вимог Кодексу цивільного захисту України, Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу від 21.05.2018 року №138 «Про проведення планових перевірок об`єктів» Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, посвідчення на проведення перевірки від 08.06.2018 року №104 Куп`янського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

В ході проведеної перевірки відповідача за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено, що приміщення експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки виявлено наступні порушення:

1) не встановлено вимикачі в приміщенні директора на не горючі основи (конструкції) або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра;

2) влаштовано незаповнені отвори в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитову від торгового залу;

3) допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, які відокремлюють комору (склад) товарів від торгового залу 1-го поверху;

4) приміщення газової топкової не забезпечено первинними засобами пожежогасіння;

5) допускається зменшення розмірів евакуаційного виходу з приміщень електрощитової, що не відповідає нормованій вимозі;

6) допускається зменшення розмірів евакуаційного виходу з приміщень торгового залу 1-го поверху, що не відповідає нормованій вимозі;

7) двері на шляхах евакуації з торгового залу 1-го поверху відчиняються не в напрямку виходу з будівлі (приміщень);

8) допускається влаштування на шляхах евакуації з приміщень торгового залу 1-го поверху до складу поріг, який перешкоджає вільній евакуації людей;

9) двері на шляхах евакуації з торгового залу 1-го поверху до навісу відчиняються не в напрямку виходу з будівлі (приміщень);

10) допускається влаштування на шляхах евакуації з приміщень торгового залу 1-го поверху до навісу поріг, який перешкоджає вільній евакуації людей;

11) допускається забивання, замикання на замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, двері на шляхах евакуації та евакуаційних виходах з першого поверху;

12) не проводиться замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ;

13) не здійснюється технічне обслуговування вогнегасників;

14) допускається зменшення розмірів евакуаційного виходу з приміщення бухгалтерії, що не відповідає нормованій вимозі;

15) допускається зменшення розмірів евакуаційного виходу з приміщення газової топкової, що не відповідає нормованій вимозі;

16) допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, які відокремлюють газову топкову;

17) допускається захаращування шляхів евакуації з приміщення газової топкової меблями, обладнанням, різними матеріалами;

18) біля головного входу допускається влаштування у сходовій клітині приміщення;

19) дозволяється користування пошкодженою з`єднувальною коробкою в приміщенні сухих сумішей;

20) територія об`єкту не очищається від сміття, відходів виробництва, тари, опалого листя, котрі необхідно регулярно видаляти (вивозити) у спеціально відведені місця.

За результатами перевірки 14.06.2018 року Куп`янським районним відділом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області було складено акт № 99 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

14.06.2018 року Куп`янським районним відділом ГУ ДСНС у Харківській області у відношенні ФОП ОСОБА_1 винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 94, в якому зазначено про усунення виявлених порушень.

Вказаний припис та акт перевірки направлено супровідним листом на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією. Згідно наявної в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення, 16.06.2018 року ОСОБА_1 особисто отримав копії акту перевірки № 99 та припису на усунення порушень № 94, що підтверджується позначкою в повідомленні (а.с. 43).

Проте, в добровільному порядку у встановлений строк відповідачем вказаних в приписі порушень не усунуто. Заперечень на акт перевірки відповідачем не було надано.

Вищезазначене стало підставою для звернення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем доказів усунення виявлених в ході перевірки ГУДСНС у Харківській області порушень в сфері техногенної та пожежної безпеки не надано, припис від 14.06.2018 року № 94 не виконано, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз.2 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державний нагляд (контроль), серед іншого, здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності (ч. 1 ст. 3 Закону України Закону №877-V).

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 7 статті 7 Закону України №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Статтею 2 Закону України "Про пожежну безпеку" встановлено, що забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

В свою чергу, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту регулює Кодекс цивільного захисту України № 5403-VI від 02.10.2012 (далі - Кодекс).

Приписами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 50 Кодексу цивільного захисту України визначено, що джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є будівлі та споруди з порушенням умов експлуатації та суб`єкти господарювання з критичним станом виробничих фондів та порушенням умов експлуатації.

Кодексом цивільного захисту України визначено, що саме загроза життю та/або здоров`ю людей, а не факт порушення законодавства з питань цивільної безпеки, техногенної безпеки, пожежної безпеки тощо, визнана законодавцем у якості підстави для постановлення судом рішення про застосування заходів державного реагування.

Відповідно до ч.3 ст.55 Кодексу забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Частинами 1 та 2 статті 64 Кодексу визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.70 Кодексу, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Частиною 2 цієї статті визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновки суду про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасними та необґрунтованими, здійсненими на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.10.2018 р. у справі № 826/14758/17.

Поряд з тим, суд не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу є дискреційними, а тому не може надавати оцінку якості виконаних та усунутих порушень відповідачем.

Згідно акту № 99 від 14.06.2018 року перевірка щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки поводилась стосовно приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

У зв`язку із встановленням за вказаною адрескою порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1, зупинити повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати ФОП ОСОБА_1 негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь - якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено довідкою КП Куп`янського бюро технічної інвентаризації, відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно , що будівля (нежитлове приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 складається з різноманітних за площею вбудованих приміщень , які належать різним громадянам.Приміщення загальною площею 1052,32 м.кв., які належать ОСОБА_1 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є вбудованими нежитловими приміщеннями та є лише часткою нежитлового приміщення (будівлі) за вказаною адресую.

В акті перевірки № 99 від 14.06.2018 року щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки поводилась стосовно будівлі (нежитлового приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 відсутня інформація про здійснення діяльності та використання інших частин нежитлового приміщення (будівлі) за вказаною адресую іншими особами.

Такі особи не є сторонами (відповідачами) у даній справі.

Тобто , колегія суддів вважає , що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення шляхом знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання всієї будівлі за адресою: АДРЕСА_1 до осіб , інформація про перевірку яких відсутня в акті , які не є відповідачами у справі , є неправомірним та неможливим.

Відповідач посилається на усунення порушень, встановлених в ході перевірки.

Враховуючи те , що перевірка якості виконаних та усунутих порушень є дискреційними повноваженнями позивача , ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019р. зупинено провадження у справі для надання часу сторонам на примирення та проведення перевірки відповідача .

Так, згідно акту позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 від 13.11.2019р. № 305 відсутні будь-які порушення .

Враховуючи те , що контролюючий орган в позові просить вжити захід реагування у вигляді повного зупинення подальшої роботи будівлі (нежитлового приміщення) , одну з частин якої використовує у своїй діяльності ФОП ОСОБА_1 , а іншій частини використовуються та належать іншим громадянам, зміна заходів реагування під час вирішення справи у суді не є можливим , оскільки згідно акту перевірки жодних порушень ФОП ОСОБА_1 не вбачається.

Наведене не досліджувалось судом першої інстанції при вирішенні справи по суті та призвело до невірного вирішення справи.

Колегія суддів не заперечує і усвідомлює важливість діяльності органів державного нагляду і необхідність дотримання всіма суб`єктами господарської діяльності норм законодавства в галузі протипожежної безпеки. Проте, на думку суду, органи державного нагляду у своїй діяльності не звільняються від необхідності діяти з точки зору розумної доцільності, міри (пропорційності) і здорового глузду в прийнятті мір.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка додержання статті 1 Першого протоколу спирається на «справедливу рівновагу (баланс)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»).

Однак цей баланс не варто розуміти як необхідність обов`язкового досягнення «соціальної справедливості» у кожній конкретній справі. Зазначений критерій означає, що повинно бути розумне співвідношення (іншими словами - обґрунтована пропорційність) між метою, якої передбачається досягти, та засобами, що для цього використовуються. «Справедливого балансу» не буде дотримано, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення в справі «Трегубенко проти України»).

Тобто порушення статті 1 Першого протоколу становить не саме по собі ущемлення прав особи, а наявний істотний дисбаланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном (рішення від 23.01.2014 в справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У пошуках «справедливої рівноваги» Європейський суд з прав людини враховує велику кількість різноманітних чинників. Але й у цих питання (як і в питаннях наявності «суспільного інтересу») також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», рішення від 22 січня 2009 року в справі «Булвес проти Болгарії»).

Звертаючись до суду з позовом про застосування заходів реагування орган державного нагляду повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки, тому необхідно з`ясувати чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

Чинним законодавством з питань цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки будівель та споруд встановлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення шляхом знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання всієї будівлі за адресою: АДРЕСА_1, яку використовують у діяльності різні громадяни , а не тільки ФОП ОСОБА_1 , на час розгляду справи судом апеляційної інстанції відсутні.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які б відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України давали підстави для зупинення експлуатації будівель відповідача, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі наведені вище докази, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був присутнім на судових засіданнях, а тому був позбавлений можливості надавати суду докази безпідставності позовних вимог, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач викликався до суду повісткою на кожне судове засідання за адресою, вказаною позивачем, та яка підтверджена в апеляційній скарзі, однак до суду поверталися поштові відправлення, що, в силу ч. 11 ст. 126 КАС України, свідчить про належне повідомлення відповідача про слухання справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року по справі № 2040/7385/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 27.01.2020 року