Справа № 826/13971/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ № 826/13971/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фокс ЛТД»
доГоловного управління ДФС у м.Києві
провизнання протиправним та скасування наказу,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс ЛТД» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 17.08.2018 №12572 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фокс ЛТД» ().

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що контролюючим органом неналежно повідомлено позивача про проведення перевірки, а оскаржуваний наказ прийнято за відсутності підстав та умов, визначених підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідачем на адресу суду подано письмовий відзив в якому зазначив про безпідставність поданого позову.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.

08.08.2018 податковим органом на адресу ТОВ «Фокс ЛТД» надіслано лист №26510/10/26-15-14-04-04-12 від 08.06.2018 щодо надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо взаємовідносин із ТОВ «Торгівельна група «Каста» та ТОВ «Маріупольська топливно-енергетична компанія» за січень 2018 року, а саме відсутність реального джерела походження товарів, а також відсутність трудових ресурсів.

Позивач, листом від 02.07.2018 №14 надано відповідь на запит та зазначено, що відповідно до абз.11 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, ТОВ «Фокс ЛТД» відмовляє в наданні відповідні на письмовий запит №26510/10/26-15-14-04-04-12 від 08.06.2018, оскільки останній складено з порушенням вимог законодавства.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, 17.08.2018 видано наказ №12572 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фокс ЛТД» () в період з 17.08.2018 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих дів.

Разом з тим, наказ про проведення перевірки було отримано позивачем лише 22.08.2018.

Позивач, вважаючи порушеним порядок призначення та проведення податкової документальної позапланової виїзної перевірки, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи..

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Як вбачається з наказу на проведення перевірки від 17.08.2017 №12572, перевірку проведено на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Виконання умов зазначених статей надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної виїзної перевірки.

Суд зазначає, що право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Окрім того, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України

З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 17.08.2018, було отримано позивачем лише 22.08.2018.

При цьому, суд звертає увагу, що контролюючим органом не надано суду жодних доказів щодо належного та вчасного надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів направлення повідомлення про проведення перевірки та копії наказу про її проведення та вручення їх платнику податків.

Суд бере до уваги правову позицію Верхового Суду, викладену в постанові від 02.05.2018 №804/3006/17.

Так, у вказаному вище судовому рішенні Верховний Суд дійшов висновку, що факт направлення повідомлення про проведення перевірки та копії наказу про її проведення без вручення їх платнику податків є недостатнім для визнання перевірки законною та не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Крім того, суд звертає увагу, що пунктом 82.2 статті 82 Податкового кодексу України передбачено, що тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні.

Однак, перевірку позивача було проведено строком на п`ять днів, що є порушенням зазначених вище приписів Податкового кодексу України, а відтак, дії контролюючого органу щодо призначення відповідної перевірки строком на п`ять днів є протиправними.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не зазначено відомостей виявлення фактів за наслідками опрацьованої податковим органом інформації, вказівок на виявлені недостовірні дані, на конкретну податкову накладну, в якій виявлене така недостовірність, що свідчать про можливі порушення позивачем або його контрагентами вимог податкового законодавства.

Аналогійної позиції дотримується Верховний Суд в своїх постановах №820/4648/13-а, №826/1398/14, №816/809/17.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241- 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 17.08.2018 №12572 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фокс ЛТД» ().

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокс ЛТД» () сплачену нею суму судового збору в розмірі 1762,00грн. за рахунок асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві ().

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій