Справа № 1.380.2019.001885
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2020 року

Київ

справа № 1.380.2019.001885

адміністративне провадження № К/9901/1757/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.001885 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дій ,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову суду апеляційної інстанції у справі, предметом спору у якій було визнання протиправними дій Львівської митниці ДФС щодо застосування до неї орієнтування, оформленого службовою запискою, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 віднесено до осіб, за допомогою яких можуть бути вчинені порушення законодавства України з питань державної митної справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 позов задоволено. Скасовуючи зазначене рішення та ухвалюючи нове про відмову в позові, апеляційний суд виходив з того, що відображена у автоматизованій системі митного оформлення (модуль "Орієнтування") інформація використовується митним органом виключно для власних функціональних потреб та має на меті проведення аналізу з метою виявлення та оцінки ймовірності недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімалізацію ймовірності недотримання вимог законодавства України. Таким чином, внесення до модуля "Орієнтування" автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" локального орієнтування щодо суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ФОП ОСОБА_1 , отриманої за результатами власних аналітичних напрацювань, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Колегія суддів звернула увагу й на те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду, тобто негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень суб`єктів владних повноважень. Дії відповідача щодо внесення до модуля "Орієнтування" автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" локального орієнтування щодо суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ФОП ОСОБА_1. є лише службовою діяльністю працівників митного органу щодо виконання своїх службових обов`язків з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Вказані дії самі по собі не створюють для ФОП ОСОБА_1 жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення її прав та не породжують для позивача обов`язкових юридичних наслідків, оскільки наявність самого факту орієнтування щодо позивача не свідчить про порушення її права під час здійснення посадовими особами митниці митного контролю та митного оформлення товарів.

У касаційній скарзі позивач зазначає про неправильність зазначених висновків апеляційного суду, оскільки внаслідок протиправних дій відповідача до позивача при здійсненні нею підприємницької діяльності як митного брокера в інтересах фізичних і юридичних осіб, безпідставно застосовуюються додаткові заходи митного контролю. Застосування таких заходів тягне за собою значне збільшення часу, протягом якого позивачем здійснюються митні процедури в інтересах клієнтів.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

На підставі наведеного, оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Натомість обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги, фактично, зводяться не стільки до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм права, скільки до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.001885 .

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду