Справа № 620/3330/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3330/19 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа ОСОБА_1 , про визнання неправомірною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенка В.М. про накладення штрафу від 28.10.2019 у виконавчому провадженні № 60142651.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 в справі № 620/1624/19 виконано добровільно і в повному обсязі, при цьому, виплата різниці пенсії за період з 01.01.2018 по 27.08.2019 в сумі 9 973, 20 грн ОСОБА_1 проводиться відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який затверджено постановою Кабінету міністрів України від 22.08.2018 № 649. Відтак, позивач вказує на неправомірність винесеної постанови про накладення штрафу в межах виконавчого провадження, оскільки пенсійним органом було вжито всіх можливих заходів щодо виконання судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на вчинення дій, передбачених Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, відтак, застосування штрафу в межах виконавчого провадження є цілком правомірним.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду проводить тільки перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, та приймає відповідне рішення. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень.

В свою чергу, визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Таким чином, апелянт доводить, що відсутність бюджетного фінансування виключає можливість притягнення до відповідальності та застосування штрафних санкцій.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 в справі № 620/1624/19 скасовано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 та ухвалено нове про задоволення позовних вимог. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у непроведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за вислугу років, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань, премії, починаючи з 01.01.2018.

На виконання судового рішення, Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенко В.М. від 24.09.2019 відкрито виконавче провадження № 60142651 з виконання виконавчого листа № 620/1624/19, виданого 17.09.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 16.10.2019 № 14642/03-25 повідомило відповідача про те, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням надбавки за вислугу років, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань, премії, починаючи з 01.01.2018. Одночасно повідомлено, що функції щодо визначення складових та розміру грошового забезпечення, розрахунку вислуги років на пенсію покладено, в даному випадку, на Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який на запит органу Пенсійного фонду повідомив, що надати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 немає законних підстав, оскільки він не є стороною судового розгляду та відповідачем по справі.

Також повідомлено, що при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 грошове забезпечення взято до розрахунку з довідки про розмір грошового забезпечення від 14.03.2018 № ФЧ 57445 станом на 01.03.2018: посадовий оклад 7050,00 грн., оклад за військовим званням 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 4265,00 грн.; та з довідки від 09.10.2008 станом на 01.01.2008: надбавка за виконання особливо важливих завдань 876,83 грн., премія 116,40 грн., надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 176,40 грн., надбавка за кваліфікацію 29,10 грн.

Вказано, що доплата пенсії за період з 28.08.2019 по 31.10.2019 в розмірі 1337,86 грн. буде виплачена в листопаді 2019 року, пенсія в розмірі 9018,00 грн. буде виплачуватись з 01.11.2019, доплата за рішенням суду за період з 01.01.2018 по 27.08.2019 в розмірі 9973,20 грн. буде проведена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Враховуючи, що при проведенні перерахунку пенсії боржником включено тільки 50% надбавки за вислугу років та не проведено виплату пенсії стягувачу з 01.01.2018 по 27.08.2019, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенком В.М. 28.10.2019 було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5 100, 00 грн за невиконання рішення суду в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача, оскільки державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями статті 2 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, обов`язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (ст. 26 Закону № 1404-VIII).

У відповідності до статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду та постанови про відкриття провадження без поважних причин у визначений строк.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.

Як установлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області вимоги виконавчого документа у встановлений законом строк в повному обсязі виконані не були, у зв`язку з чим на позивача (боржника) накладено штраф у розмірі 5 100, 00 грн за невиконання рішення суду.

За встановленими обставинами справи, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було взято для розрахунку довідку про розмір грошове забезпечення від 14.03.2018 № ФЧ 57445 станом на 01.03.2018, згідно якої посадовий оклад складає 7050,00 грн., оклад за військовим званням 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 4265,00 грн.

Водночас, для розрахунку надбавки за вислугу років, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань, премії було використано грошове забезпечення станом на 01.01.2008 згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення від 09.10.2008, що стало однією з підстав винесення оскаржуваної постанови.

При цьому, позивач вказує, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, без довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 виконати рішення суду неможливо, а на запит органу Пенсійного фонду відповідну довідку не надає.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції цілком правомірно відхилено такі доводи пенсійного органу, оскільки в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду, зазначено, що надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячна надбавка за вислугу років, надбавка, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за кваліфікацію, як додаткові види грошового забезпечення, мали постійний характер, оскільки сплачувалися позивачеві регулярно, щомісяця, тобто систематично, а отже такі види додаткового грошового забезпечення мають бути включеними до розміру грошового забезпечення відповідної посади для розрахунку пенсії позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано право особи на перерахунок пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за вислугу років, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань, премії, а позивач не може посилатися на відсутність відповідної довідки, як на підставу невиконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2018, що підтверджується розрахунком від 10 жовтня 2019 року та відповідним розрахунком на доплату пенсії.

Втім, вказані доводи позивача щодо виконання управлінням ПФУ судового рішення не підтверджуються жодним належним доказом, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, вимоги виконавчого листа № 620/1624/19 виданого на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду, в добровільному порядку та належним чином боржником не виконано.

Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

З огляду на це можна зробити висновок, що здійснення перерахунку пенсії не свідчить про її виплату.

Апелянт як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі вказує, що виплата за період з 01.01.2018 по 28.08.2019 в сумі 9 973, 20 грн. буде проведена у відповідності до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабміну України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі Порядок № 649).

Відповідно до п. 2 Порядку № 649 боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення.

Згідно з п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Пункт 6 Порядку № 649 встановлює, що перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Відповідно до п. 8 Порядку № 649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

З наведених норм права вбачається, що ГУ ПФУ в Чернігівсській області мало провести розрахунок суми виплати відповідно до рішення суду, направити відповідний пакет документів до Пенсійного фонду України, де уповноважена комісія після перевірки обґрунтованості розрахованої суми прийняла б одне з можливих рішень.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження направлення відповідачем відповідних документів до ПФУ для забезпечення фінансування виплат Сидоренку І.М.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, свідчать про недоведеність обставин виконання відповідачем рішення в частині здійснення доплати за період з 01.01.2018 по 28.08.2019 в сумі 9 973, 20 грн, яка мала б бути проведена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Посилання апелянта на відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів, як поважну причину невиконання рішення суду, також не знайшли свого підтвердження.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судом обставин справи, судова колегія вважає, що дії державного виконавця на час винесення постанови про накладення штрафу відповідали вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та були здійснені у межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк