Справа № 428/12462/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/415/93/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Абакумова Вячеслава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Абакумова Вячеслава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 15 жовтня 2019 року відносно нього, капралом поліції взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Абакумовим Вячеславом Вікторовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 489972 про визнання його винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ст. 125 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 гривень, відносно до якої він 15.10.2019 року о 00 годин 58 хвилин дослівно «керуючи транспортним засобом OPEL OMEGA реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Сєвєродонецьк по вул. Горького буд. 3 водій перед зупинкою не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії «В» та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 9.2а та 2.1а, 2.1 б, 2.4 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ст.. 125 КУпАП.»

З зазначеною постановою він не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав.

Відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Постанова серії ДП18 № 489972 від 15.10.2019 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.І ст. 126 таст.125 КУпАП.

Окрім цього, згідно з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного суду/КАС, у справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року, доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, але просив прийняти до уваги те, що даний відеозапис фактично не відображає відомостей про вчинення ним правопорушення, а саме: доказів того, що нібито позивач у м. Сєвсродонецьку по вул. Горького буд. 3, керуючи ТЗ перед зупинкою не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку, а лише містить процесуальні послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Окрім цього, ст. 125 КУпАП, за якою він був визнаний винним, передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст. 121- 128, ч. 1 та ч. 2 ст. 129, ст.ст. 139-140 КУпАП та тягнуть за собою лише попередження.

В той же час, відповідальність, у тому числі за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, а також користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, фабула адміністративного правопорушення, викладена в оскаржуваній постанові, не відповідає вимогам ст.125 КУпАП, а також самі матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові встановлено, що нібито позивач не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії «В» та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 9.2 а та п.1 а, 2.1 б, 2.4 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Але, оскільки, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПВД України, вимоги посадової особи - відповідача до позивача про пред`явлення документів, в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб - є незаконними.

Таким чином, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також посилався на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015, справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися за місцем адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом.

На підставі викладеного, просив суд скасувати постанову поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції Абакумова В.В. - серії ДП18 № 489972 від 15.10.2019, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП та закрити відносно нього провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ст. 125 КУпАП.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_2 Ю . вважає постанову серії ДП18 № 489972 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2019 року протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 15.10.2019.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

16.01.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 428/12462/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

24.01.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 15.10.2019.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 489972 від 15.10.2019 року, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом OPEL OMEGA реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Сєвєродонецьку по вул. Горького, буд. 3, перед зупинкою не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії «В» та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 9.2 а та 2.1 а, 2.1 б, 2.4 ПДР України.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 489972 від 15.10.2019 протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 489972 від 15.10.2019 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду з захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 15.10.2019 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери ВВ00004 та відео з реєстратора XIAOMI.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.п. 9.2 «б» ПДР, відповідачем надано відеозапис № ВВ0004, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інші номери - № ВВ00004 та відео з реєстратора XIAOMI. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 489972 від 15.10.2019 складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Абакумова Вячеслава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Абакумова Вячеслава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволенню повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 489972 від 15.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП, провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: капрала поліції взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області Абакумов Вячеслав Вікторович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна.

Повний текст судового рішення складено 28.01.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова