Справа № 140/1093/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/1093/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

за участю представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Луцьк, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 06.02.2019 року № Ф-8025-55.

Позивач вважає вимогу про сплату боргу від 06.02.2019 року №Ф-8025-55 протиправною з огляду на наступне. Позивач зазначає, що 13 грудня 2010 року ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 473.

21 грудня 2010 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, а 22 грудня 2010 року взятий на облік в органах державної податкової служби.

З 27 грудня 2010 року позивач є платником єдиного податку, а з 17 травня 2012 року в свідоцтві платника єдиного податку вказаний вид господарської діяльності - 69.10. - діяльність у сфері права.

22 грудня 2010 року ОСОБА_1 було взято на облік в органі Пенсійного фонду України в м. Луцьку як платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця.

Як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність, позивач на податковий облік не ставав. З часу реєстрації як фізичної особи-підприємця сплачує єдиний соціальний внесок та єдиний податок.

На думку позивача, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розмежовує поняття: фізичних осіб-підприємців, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядокобліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності цим Законом не передбачений.

Оскільки позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», тому вважає, що стосовно його не можуть застосовуватись положення ч.3 ст.5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Разом з тим, п.3 ч.1 ст.7 Закону передбачено, що єдиний внесок нараховується для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, базою нарахування є сума, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, з системного аналізу положень Податкового кодексу України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткування згідно ст.178 Податкового кодексу України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Позивач акцентує увагу на тому, що здійснюючи підприємницьку діяльність за кодом КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права, та адвокатську діяльність, займається одним і тим же видом підприємницької діяльності, а відтак у позивача не виникає обов`язку подання звітності як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, адже у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, в тому числі і сплати єдиного внеску, що суперечить принципам податкового законодавства.

На підставі викладеного просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 06.02.2019 року № Ф-8025-55.

Ухвалою суду від 10.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24.04.2019 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач наголошував, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах доходів і зборів як фізична особа - підприємець з 22.12.2010 року та як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність - адвокат з 15.02.2018 року.

Згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника, загальна сума заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 06.02.2019 року становить 8 019,66 грн.

На підставі цих даних ГУ ДФС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу від 06.02.2019 року №Ф-8025-55 в розмірі 8 019,66 грн.

На думку відповідача, з урахуванням вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в разі перебування на обліку фізичної особи-підприємця та наступного взяття на облік цієї особи, як самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, така особа не звільняється від сплати єдиного внеску та подання обов`язкової звітності як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки дохід такої особи підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

З врахуванням вищенаведеного, відповідач вважає правомірним нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а відтак і правомірним винесення ГУ ДФС у Волинській області оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 року №Ф-8025-55 в розмірі 8 019,66 грн.

З урахуванням викладеного просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року, задоволено клопотання представника відповідача, визнано типовою адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №520/3939/19.

Ухвалою суду від 04.01.2020 року поновлено провадження у справі.

В судове засідання 21.01.2020 року позивач не прибув, проте, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засідання 21.01.2020 року ухвалено замінити відповідача - Головне управління ДФС у Волинській області на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Волинській області.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, заслухавши пояснення осіб, що прибули в судове засідання, судом встановлені наступні обставини справи.

Як встановлено судом та не заперечується представниками сторін, 13 грудня 2010 року ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 473.(а.с.8)

з 21 грудня 2010 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, а 22 грудня 2010 року взятий на облік в органах державної податкової служби.(а.с.9-11)

З 27 грудня 2010 року позивач є платником єдиного податку, а з 17 травня 2012 року в свідоцтві платника єдиного податку вказаний вид господарської діяльності - 69.10. - діяльність у сфері права.(а.с12-14)

22 грудня 2010 року ОСОБА_1 було взято на облік в органі Пенсійного фонду України в м. Луцьку як платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця.(а.с.15)

З наявних у матеріалах справи квитанцій, вбачається, що ОСОБА_1 з липня 2018 року по червень 2019 року сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 819 гривень 06 копійок щомісяця.(а.с.16-20)

Зазначені обставини також вбачаються і з наявного в матеріалах справи звіту ОСОБА_1 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за 2018 рік.(а.с.21)

Відповідно до статті 25 Закону України ГУ ДФС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу від 06.02.2019 року №Ф-8025-55 в розмірі 8 019,66 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»№2464-VI.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону №2464-VI визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до частини другої статті5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» узяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 року №1162, зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 3.12.2014 року №1553/26330.

Згідно пункту 4 розділу ІІ порядку №1162 взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №1162, взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою №12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Пунктом 2 та 3 розділу ІІІ Порядку №1162 визначено, що платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою №1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Згідно абзацу 2 ч.3 ст.16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз.3 ч.1 та абз.3 ч.2 ст.20 цього Закону реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням №10-1 затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 8.07.2014 року №785/25562.

Пунктом 1 та пунктом 2 розділу ІІІ Положення визначено, що з метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки.

Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом №2464-VI .

За змістом пункту 2 розділу ІV Положення №10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок № 43, пунктом 16 розділу якого передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

22 грудня 2010 року ОСОБА_1 було взято на облік в органі Пенсійного фонду України в м. Луцьку як платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця.

При цьому, фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску. Законом №2464-VI не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

При цьому аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою.

Отже, системний аналіз норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Положення № 10-1 свідчить про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою, без наявності звітності платника єдиного внеску, в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни, в тому числі і подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін, до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Зазначена правова позиція має місце у Постанові Великої Палати Верховного суду від 04.12.2019 у справі № 520/3939/19 (Пз/9901/10/19).

Оскільки позивач не перебуває на обліку платників єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітності як такий платник, тому відповідач безпідставно встановив позивачу як платнику єдиного внеску, фізичній особі - підприємцю, ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.

З урахуванням викладеного вимога про сплату боргу від 06.02.2019 року №Ф-8025-55 винесена Головним управлінням ДПС у Волинській області (на час винесення ГУ ДФС у Волинській області) є протиправною, підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції № 14 від 5.04.2019 року позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в розмірі 786 гривень 40 копійок, який, згідно ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь позивача.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» , суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Волинській області №Ф-8025-55 від 06.02.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , код платника податку НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області, , адреса: 43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 10.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 23.01.2020.