Справа № 554/9394/19
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 554/9394/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2020 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи та їхні представники:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області,

представник відповідача - Левенцова Катерина Юріївна,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 17 жовтня 2019 року звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який в подальшому уточнив.

В позовній заяві та уточненій позовній заяві посилався на те, що 14 жовтня 2019 року відносно нього інспектором роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Молодцовим А.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1623413, за те, що він нібито перевищив допустиму швидкість руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Посилаючись на те, що постанова інспектором УПП винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАК №1623413 від 14 жовтня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17 жовтня 2019 року матеріали вказаної адміністративної справи передані за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави (а.с.7).

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.15).

Також ухвалою суду від 03 грудня 2019 року у відповідача витребувано докази, а саме копії документів щодо проходження повірки, одержання дозволів та сертифікатівна використання приладу Трукам ТС000706 (а.с.33).

Відповідач надав відзив на позов, у якому посилався на те, що позивач допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме 14 жовтня 2019 року, керуючи автомобілем «Volkswagen polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 110 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 60 км/год., чим порушив вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху України. Зазначив, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у повній відповідності до вимог закону. Тому в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача УПП в Харківській області Левенцова К.Ю. в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Тому, враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але в засідання не з`явились, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, а представник відповідача про причини неявки не повідомив, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 14 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , у населеному пункті Травневе рухався зі швидкістю 110 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 60 км/год. та порушив вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з цим інспектором роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Молодцовим А.О. 14 жовтня 2019 року безпосередньо після виявлення правопорушення винесено постанову серії ЕАК №1623413, якою встановлено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Той факт. що він в с.Травневе Харківської області рухався зі швидкістю 110 км./год. позивач визнає, оскільки в тексті уточненої позовної заяви зазначив, що «вирішив тримати швидкість до 110 км/год.».

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова серії ЕАК №1623413 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Дослідженими судом доказами не встановлено підстав для скасування вказаної постанови.

При цьому суд бере до уваги, що факт керування автомобілем зі швидкістю 110 км/год. в с.Травневе 14 жовтня 2019 року фактично визнано позивачем.

Крім того, швидкість руху автомобіля «Volkswagen polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксована та виміряна за допомогою приладу TruCam, номер ТС000706.

Вирішуючи питання щодо допустимості такого доказу, яку позивач заперечує, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин відповідачем надано відеозапис, яким зафіксовано, що транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 110 км/год. на а/д М03, з вказаними координатами розташування транспортного засобу у момент фіксації: широта 49°57' 18.06"N, долгота 35°48' 59.5"E, що згідно географічних координат відповідає населеному пункту с. Травневе Харківського району Харківської області.

Крім того, вказана обставина підтверджується фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruCam ТС000706, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 110 км/год. при максимально дозволеній швидкості 50 км/год. Вимірювання здійснено з відстані 266,1 м. (а.с.49-50).

Відповідно до даних сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року, він засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с.63).

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13551 від 14 грудня 2018 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка Лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000706. Дане свідоцтво чинне до 14 грудня 2019 року (а.с.62).

Згідно даних експертного висновку від 27 вересня 2018 року №04/02/03 - 3008, виготовленого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, об`єктом експертизи був лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam, розроблений (виготовлений) компанією «Laser Technology Inc.», США. Висновок за результатами експертизи: в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку - до 21 вересня 2021 року (а.с.64).

Наведеним спростовуються посилання позивача у позовній заяві на те, що відомості, що були зафіксовані відповідачем на прилад TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, а тому не є належними доказами у справі.

Отже, керування позивачем 14 жовтня 2019 року о 14 го. 38 хв. транспортним засобом зі швидкістю 110 км/год. в межах населеного пункту та, як наслідок, порушення ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача при здійсненні вимірювання швидкості руху автомобіля позивача та фіксації правопорушення.

Залучені відповідачем до справи відеозапис та роздруківка фотофіксації правопорушення містять інформацію щодо предмета доказування та в повній мірі відповідають вимогам ч.1 ст.72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами.

В той же час, позивач, стверджуючи, що правопорушення ним не вчинялося, будь-яких доказів на підтвердження цих обставин до матеріалів справи не надав.

Суд не приймає доводів позивача щодо неправомірності розгляду адміністративної справи за спрощеною процедурою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 1 ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає розгляду питання про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР в певному приміщенні.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як зазначив Конституційний суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час у вказаному рішенні Конституційний суд України звернув увагу на таке.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, відповідно до частин 2, 4 ст.258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, відповідач при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Та обставина, що в оскаржуваній постанові інспектором поліції невірно вказано місце проживання позивача, а саме вказана адреса його попереднього місця проживання, не тягне за собою її незаконності.

У даному спорі питання оскарження неправомірних дій працівника поліції не розглядається, оскільки позивач оскаржує незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, але до інспектора роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Молодцова А.О. позовні вимоги про визнання дій неправомірними позивачем не заявлені.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Судові витрати за розгляд справи суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Судові витрати в справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний термін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач - Управління патрульної поліції у Харківській області, місцезнаходження: м.Харків, вул. Шевченка, 315-А, код ЄДРПОУ судом не встановлено.

Головуючий О.А.Самсонова