Справа № 540/2536/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2536/19
11 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача - Корнелюка В.В.,

представника відповідача - Балихіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Автодеталі" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Автодеталі" (далі-позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 02.07.2019 року №UА508000/2019/000052/2 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00087 від 02.07.2019 року;

- стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою від 02.12.2018 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 16.12.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, судове засідання призначене на 16.01.2020 року о 10:00 год.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, на підставі статті 52 КАС України, допустив процесуальне правонаступництво, замінивши митницю ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на її правонаступника - Чорноморську митницю Державної митної служби України.

Таким чином, відповідачем у справі є Чорноморська митниця Державної митної служби України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в липні 2019 року на умовах, визначених контрактом від 20.06.2017 року № 20/06/2017 та на підставі супроводжувальних документів позивач отримав від Компанії "Hangzhou Haipai Transmission Technology СО. "LTD товар - частини та пристрої для моторних транспортних засобів. Відповідно до Інвойсу НР19107 від 11.05.2019 року на загальну суму 40730 доларів США. Вказаний товар задекларований на підставі МД № UA508030/2019/004244 від 02.07.2019 року, якою позивач самостійно визначив митну вартість товару у сумі 1097076,80 грн., виходячи із контрактної вартості товару, на підтвердження якої надав відповідачу повний пакет документів, передбачений ст. 53 МК України. Втім, 02.07.2019 року відповідач прийняв рішення №UA508000/2019/000052/2 про коригування митної вартості товару на рівні на загальну суму 85521,90 дол. США та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508030/2019/00087. Позивач вважає протиправними прийняті рішення та не погоджується з ними, оскільки останні прийняті з порушенням вимог ст. ст. 53-55 МК України, та спростовуються наданими документами, необхідними для документального підтвердження митної вартості товару, зазначеної у Контракті № 20/06/2017 на виконання підрядних робіт по виробництву продукції. Крім того, позивач не погоджується із скоригованою відповідачем митною вартістю товарів, оскільки, застосувавши резервний метод та в якості джерела інформації щодо митної вартості аналогічного товару, відповідачем застосовано інформацію про товар, марка якого відмінні від імпортованого позивачем товару, який виготовляється за власними технологічними документами позивача. Позивач також наголосив, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимог з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, посилаючись на наступне. 02.07.2019 року ТОВ "ТД "Автодеталі" подана митна декларація № UА508030/2019/00004244 для здійснення митного оформлення товару - частини та пристрої для моторних транспортних засобів: хрестовина карданного валу з підшипниками та сальниками в зборі, в комплекті з масельничкою. Товар ввезено на умовах поставки FOB Ningbo, на виконання умов договору від 20.06.2017 року № 20/06/2017. Митницею здійснено перевірку за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), та виявлено невідповідність заявленого рівня митної вартості до інформації, яка є в розпорядженні відповідача. Так, перевіркою документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що інформація № 6 "Витрати на виконання підрядних робіт" від 11.05.2019 року не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції, що не відповідає п. 4.1 контракту. У специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку входять до вартості товару, тоді як у кошторисі інформація про це відсутня. Також у кошторисі відсутня дата здачі готової продукції, що суперечить п. 1.1 контракту. Крім того, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB Ningbo, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Втім, серед документів, наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості, відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. У зв`язку з тим, що надані документи не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, декларанту запропоновано надати перелік додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 МК України. Декларантом додатково надіслано: копію митної декларації країни-відправлення; рахунок за здійснення транспортування вантажу; платіжне доручення щодо транспортування вантажу; акт виконаних робіт. Перевіркою додатково поданих документів встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості. Додатково надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що унеможливлює співставлення інформації зазначеної в ній та в документах поданих до митного оформлення. Декларантом не було надано документи, що містяться у вимозі митного органу, а саме: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо здійснювалося страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи виробника товару. Крім того, відповідач зазначає, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Так як митна вартість товарів не може бути визнаною органом доходів і зборів за основним методом визначення митної вартості згідно з положеннями ст. 58 МК, то, в результаті проведеної з митним брокером консультації, митну вартість товарів скориговано, визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508030/9000052/2 від 02.07.2019 рокута картку відмови, які відповідач вважає правомірними. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

20.06.2017 року між ТОВ "Торговий дім "Автодеталі" та компанією Hangzhou Haipai Transmission Technology CO., LTD, Китай, укладено контракт № 20/06/2017 (далі - Контракт) на виготовлення з власного матеріалу за технічною документацією замовника, продукції асортименті та кількості, вказаних в контракті або специфікаціях, яка передається за субліцензійною угодою, відповідно до правил Інкотермс 2010 року.

На виконання умов Контракту № 20/06/2017 позивачу імпортовано продукцію на митну територію України товар у відповідності до Специфікації від 11.05.2019 року № 6 всього поставлено на 18458 одиниць товару на загальну вартість 40730,00 дол. США.

02.07.2019 року митний брокер Комарницький Д.Я. подав для митного оформлення продукції митну декларацію № UA508030/2019/004244, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 40730,00 дол. США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості), на умовах поставки FOB CN Ningbo.

Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна, сертифікат про проходження товару форми А, платіжний документ, що підтверджує вартість товару, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, доповнення до зовнішньоекономічного договору, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується та подання якого для митного оформлення не супроводжується, інші некласифіковані документи, митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів.

За результатами оцінки ризику щодо МД № UА508030/2019/004244 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю правильності визначення митної вартості товарів.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, 02.07.2019 року митний орган направив електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

02.07.2019 року на виконання вимог митного органу позивач додатково надав відповідачу: Акт виконаних робіт від 11.05.2019 року № 6; рахунок-фактура від 19.06.2019 року № СФ-10569; платіжне доручення від 20.06.2019 року № 1101; копію митної декларації країни відправлення від 20.05.2019 року № 18564728.

02.07.2019 року митниця ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000052/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00087.

Підставою для коригування митної вартості зазначено наступне: "… Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на пакування та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: у сметі № 6 "Витрати на виконання підрядних робіт" від 11.05.2019 не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції, що не відповідає п. 4.1 контракту. У специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку входять до вартості товару, тоді як у сметі інформація про це відсутня. Також у сметі відсутня дата здачі готової продукції, що суперечить п. 1.1 контракту. Додатково надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що унеможливлює співставлення інформації зазначеної в ній та в документах поданих до митного оформлення. Крім того, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB Ningbo, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. На вимогу митного органу декларантом не подано: 1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо здійснювалося страхування: 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) прайс-листи виробника товару. За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 05.04.2019 №UА500040/2019/004008, а саме: 6,15 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 13906 * 6,15 = 85521,9 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

У зв`язку із таким рішенням відповідача, позивачу скореговану митну вартість товару на 1144152,02 грн.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостійстатті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ст. 53 МК України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно п. 3 ст. 53, ч. 5 ст. 54 МК України у позивача витребувані: 1) банківські платіжні документи, що стосуються товару; 2) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) митна декларація країни експорту; 7) документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів. Також, повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем надані всі документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України, крім тих, що підтверджують оплату декларантом вартості страхування.

Таким чином, підставами для витребування відповідачем додаткових документів, у зв`язку із сумнівами щодо заявленої позивачем митної вартості товару, крім іншого, полягали у відсутності: страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, якщо і здійснювалося страхування; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписки з бухгалтерської документації; прайс-листів виробника товару.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Відповідач ні в рішенні про коригування митної вартості, ані в поясненнях до суду так і не надав обґрунтування того, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових. Надані до митниці документи чітко передбачають, що вартість товару визначена із урахуванням умов поставки FOB Ningbo, банківські реквізити сторін контракту зазначені як в контракті, так і в додатковій угоді № 2 до нього і саме вони вказані в платіжному дорученні в іноземній валюті від 29.05.2019 року № 51, яким товар було оплачено.

Поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 20.06.2017 року №20/06/2017 та Додаткової угоди до Контракту від 21.12.2017 року № 3 здійснювалась на умовах FOB Ningbo за правилами Інкотермс 2010.

На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) це термін Інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Відповідно до умов поставки FOB позивач, як покупець, ніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов`язковими.

Відповідно до наданої позивачем до митниці довідки ТОВ "ТГЛ Україна" від 19.06.2019 року № TG004871, страхування вантажу не здійснювалось.

Судом також встановлено, що заявлена позивачем у графі 12 митної декларації митна вартість товару - 1097076,80 грн. - включає в себе указану вище вартість транспортних-експедиційних витрат з транспортування вантажу за маршрутом Нінгбо (Китай) - Одеса (Україна) - 31666,11 грн. (згідно з довідкою від 19.06.2019 року № TG004871).

Згідно пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Отже, якщо страхування не здійснювалось, то вимоги щодо надання неіснуючих документів також слід вважати безпідставними.

Інші документи, які витребовувала митниця, на думку суду, не мали жодного значення для обчислення митної вартості товару. Надані ж позивачем документи у своїй сукупності надавали митниці змогу достовірно і повно перевірити правильність обчислення митної вартості.

У документах, надання покупцеві яких передбачено контрактом і на підставі яких позивачем розраховувалась митна вартість товару, та які надавались на вимогу відповідача, зокрема, інвойсі від 11.05.2019 року № HP19107, специфікації від 11.05.2019 року № 6, пакувальний лист від 11.05.2019 року, кошторис від 11.05.2019 року № 6 вказана ціна товару (продукту) з урахуванням умов поставки FOB Ningbo.

Отже, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування та перевезення, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються в силу приписів п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України.

Так як, при митному оформлені у позивача не було висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, то не надання вказаних документів не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, посилання відповідача при коригуванні митної вартості на те, що декларантом не надано висновків про якісні та вартісні характеристики товарів є безпідставним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, № 815/2013/15.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою cтатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: "неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

За результатами проведеної консультації митну вартість продукції скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 05.04.2019 року № 500040/2019/004008.

Відповідач надав суду МД від 05.04.2019 року № 500040/2019/004008, з якої встановлено, що поставка здійснювалася на умов - CРТ, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах FOB Ningbo за правилами Інкотермс 2010.

Разом з тим, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товарів за основним методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Правова позиція з даного питання викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19.04.2017 року в справі К/800/37458/15 та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання.

З урахуванням викладеного, рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення №UA508000/2019/000052/2 від 02.07.2019 року про коригування митної вартості товарів та картки відмови від 02.07.2019 року № UА508030/2019/00087 та наявність підстав для їх скасування, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-78, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 02.07.2019 року №UА508000/2019/000052/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00087 від 02.07.2019 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Автодеталі" (, 73000, м. Херсон, Робоча, 66) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 17162 (сімнадцять тисяч сто шістдесят дві) грн. 28 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (, 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21 січня 2020 р.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 108020200