Справа № 520/11623/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22 січня 2020 р. Справа № 520/11623/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Бідонька А.В.,

при секретареві судового засідання: Дронь А.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Крючкова І.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд : визнати протиправним та скасувати рішення Харківської обласної ради від 05 липня 2007 року № 328-У «Про внесення змін до рішення обласної ради від 29 вересня 1998 року «Про надання у користування мисливських угідь» в частині щодо територій Нововодолазького району Харківської області, та зобов`язати Харківську обласну раду (м. Харків, вул. Сумська буд.64, 61200, Код ЄДРПРОУ 24283333), вчинити певні дії, а саме: повернути у користуванні членів Нововодолазької районної організації мисливців та рибалок мисливські угідь, відповідно до рішення Харківської обласної ради від 29 вересня 1998 року «Про надання у користування мисливських угідь».

Через канцелярію суду позивачем подане клопотання про визнання причин пропуску позивачем строку звернення до суду поважними (а.с. 98 -100).

В обґрунтування поважності причин строку звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 зазначає, що він був позбавлений можливості своєчасно звернутись з даним позовом до суду, оскільки тільки 08.05.2019 року отримав пакет документів щодо прийняття рішення Харківською обласною радою від 05 липня 2007 року № 328-У про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Європейський фонд Розвитку" частину мисливських угідь, площею 16310 га на території Нововодолазького району Харківської області, які за попереднім рішенням були передані у користування Нововодолазькій районній організації Українському Товариству Мисливців та Рибалок.

Представником Харківської обласної ради через канцелярію суду 20.01.2020 року подане клопотання, в якому сторона відповідач повідомляє про те, що оскаржуване рішення обласної ради від 05.07.2007 № 328-У було розміщено на офіційному веб-сайті Харківської обласної ради 05 липня 2007 р. Зазначає також, що крім того, Нововодолазька організація УТМР не могла не знати про рішення обласної ради, оскільки вказаним рішенням вносилися зміни до площі мисливський угідь, наданих у користування вказаній організації - ТОВ "Європейський фонд Розвитку", оскільки змінювалась площа мисливських угідь, які надавались Нововодолазькій організації УТМР. Вказані зміни в обов`язковому порядку повинні були бути відображені у договорі про умови ведення мисливського господарства шляхом укладання додаткової угоди до нього.

Відтак, про рішення обласної ради, зацікавлена у позові Нововодолазька організація УТМР, була обізнана одразу після прийняття спірного рішення, а не 08.05.2019 після отримання рішення ОСОБА_1 , як зазначено у позові. Також сторона відповідача вважає, що прийнятим обласною радою рішенням права та законні інтереси гр. ОСОБА_1 не порушувалися.

У судове засідання, призначене на 22.01.2020 року, прибули позивач та представник відповідача.

Судом поставлено на обговорення клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, яке підтримав представник позивача та проти задоволення якого заперечував представник відповідача, звернувши увагу суду на положення ст.122 КАС України та, як наслідок, на ту обставину, що позивачем не дотримано строків звернення до суду.

З`ясувавши думку сторін та їхні пояснення з приводу клопотання, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.

Так, за змістом ч.3 та 4 зазначеної статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд зазначає, що вагомим аспектом при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності з боку позивача факту пропуску строку звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами, в яких просить скасувати рішення Харківської обласної ради від 05 липня 2007 року № 328-У «Про внесення змін до рішення обласної ради від 29 вересня 1998 року «Про надання у користування мисливських угідь» в частині щодо територій Нововодолазького району Харківської області, та зобов`язати Харківську обласну раду повернути у користуванні членів Нововодолазької районної організації мисливців та рибалок мисливські угідь, відповідно до рішення Харківської обласної ради від 29 вересня 1998 року «Про надання у користування мисливських угідь».

З позовом про оскарження вказаного рішення позивач звернувся 01.11.2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Як зазначає позивач у заявленому клопотанні про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про існування рішення відповідача він дізнався лише 08 травня 2019 року під час ознайомлення з оскаржуваним рішенням після отримання пакету документів.

Проте, з пояснень представника відповідача судом встановлено, що оскаржуване рішення Харківської обласної ради від 05.07.2007 № 328-У було розміщено на офіційному веб-сайті Харківської обласної ради 05 липня 2007 р. На підтвердження зазначених тверджень, стороною відповідача до матеріалів справи надано скріншот відповідної сторінки веб- сайту.

З повідомлених відповідачем обставин судом встановлено, що рішення Харківської обласної ради від 05.07.2007 № 328-У розміщувалося у відповідності до вимог статті 3 Регламенту Харківської обласної ради, затвердженого рішенням обласної ради від 03.06.2006 № 12-У в редакції від 30.11.2006. Згідно з частинами 1 та 2 зазначеної статті Регламенту пленарні засідання ради, її президії, постійних комісій є відкритими і гласними, за винятками, встановленими чинним законодавством України та цим Регламентом. Гласність роботи ради, її президії, постійних комісій може розглядатися шляхом трансляції засідань по телебаченню і радію, публікацій звіту пленарних засідань ради, публікації її рішень у бюлетені обласної ради, газеті «Слобідський край», розміщення інформації на офіційному сайті ради в мережі Інтернет (або) в інших засобах масової інформації.

Отже посилання позивача на ту обставину, що він не міг дізнатися раніше про існування рішення Харківської обласної ради від 05.07.2007 рок № 328-У суд відхиляє, оскільки доказів на підтвердження неможливості ознайомлення із оскаржуваним рішенням раніше - позивачем до суду не надані.

Отже, у правовідносинах, з приводу яких подано позов, а саме: визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом - підлягають застосуванню приписи ч. 1 ст. 122 КАС України, а позивач, оскаржуючи рішення суб`єкта владних повноважень майже через 12,5 років відповідний шестимісячний строк, встановлений зазначеною нормою законодавства, пропустив.

Суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено ст. 55 Конституції України. Це право є диспозитивним правом у адміністративному процесі.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

При вирішенні справи судом враховано, що початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Позивач, з цього приводу обґрунтованих аргументів не виклав.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані і рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтая 1998 року, заява N 28090/95, пункт 45).

Реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Законодавче обмеження строку оскарження, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Підсумовуючи вищевказане, суд, враховуючи, що розглядом справи встановлено факт пропуску позивачем строків звернення до суду та зазначаючи, що, в силу п.1 ч.2 ст. 183 КАС України передбачено постановлення за результатами підготовчого провадження ухвали про залишення позову без розгляду, не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 122, 123 240, 248, 256, 294,295, 297 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 24 січня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.