Справа № 640/23307/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 січня 2020 року м. Київ № 640/23307/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про захист прав споживачів, відщкодування шкоди, стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення сум невиплаченого залишку гарантованого законом відшкодування за вкладами ПАТ "КБ "Надра", моральної шкоди, зобовязання вчинити дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам ст. 161 КАС України, з огляду на таке.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення наведених норм, позивачами до позовної заяви не додано документів про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, у позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що позивачі входять до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

За приписами статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

Відповідно, позивачі є споживачами у відносинах з ПАТ «КБ "Надра», з яким позивачами укладені договори банківського рахунку, тоді як Фонд в розумінні Закону не є виконавцем та виробником послуг.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що спірні правовідносини не стосуються захисту прав споживачів, відповідно позивачі не може бути звільнені від сплати судового збору як споживачі.

Водночас, згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921,0 грн.

З урахуванням викладеного, позивачам необхідно сплатити судовий збір за подання позову немайнового характеру у розмірі 768,40 грн. кожному.

Разом з тим, суд звертає увагу, що з 01 січня 2020 року належними реквізитами для сплати судового збору за подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва є: отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м. Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі оскаржують відмови відповідача від 15.11.2017р № 43-036-23152/17 та № 43-036-23153/17, позов до суду подали лише 26.11.2019р, тобто після спливу шестимісячного строку.

При цьому позивачами заявлено клопотання про поновлення процесуального строку. В обгрунтування поважності причин пропуску такого строку позивачі зазначають, що у січні 2018 р. вони звернулися до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до відповідача, справа № 761/2987/18. Однак ухвалою суду від 10.07.2018р, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.10.2018р., закрито провадження у вказаній справі.

В той же час суд звертає увагу, що постанова Київським апеляційним судом прийнята у справі № 761/2987/18 18.10.2018р., а адміністративний позов позивачі подали після спливу більше як одного року після цього. Інших доводів на обгрунтування поважності причин пропуску процесуального строку позивачі не зазначили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов подано з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, з огляду на що позивачам необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав поважності причин пропуску ними такого строку.

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позивачам необхідно усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду оригіналів документів про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі на рахунок Окружного адміністративного суду м. Києва, а також заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав поважності причин пропуску строку з обов`язковим наданням доказів на підтвердження своїх доводів та докази на підтвердження вчинення всіх залежних від позивача дій, спрямованих на отримання доказів.

Керуючись ст.ст. 122, 169, 171 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без руху.

2. Встановити позивачам десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дати отримання копії цієї ухвали.

3. Попередити позивачів про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.І. Добрянська