Справа № 369/9526/19
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9526/19
Провадження № 2-а/369/3/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області, 1 батальйону, 3 роти Цибулько Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову серії ЕАВ № 1316504 від 11.07.2019 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення , а провадження по справі - закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2019 року лейтенантом поліції УПП в Чернігівській області інспектором 1 батальйону 3 роти Цибулько А.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1316504 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255,00 грн. У постанові було зазначено, що водій порушив п. 12.4 ПДР.

Вважає зазначену постанову незаконною з огляду на наступне.

Позивач 11.07.2019 року рухався в транспортному засобі "Nissan X-Trail", д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи населений пункт с. Кіпті, Козелецького району, Чернігівської області, позивач був зупинений екіпажем патрульного автомобілю патрульної поліції, за те що позивач перевищив швидкість у населеному пункті на 95 км/год.

Позивач вважає, що жодних доказів, що підтверджують скоєння ним адміністративного правопорушення працівниками патрульної поліції зібрано не було, а обставини, викладені, інспектором в своїй постанові ґрунтуються на припущеннях. Крім того, позивач зазначив в позові, що тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1- 2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

Відтак, позивач вважає, що вимірювання швидкості руху його автомобіля було проведено інспектором патрульної поліції з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI20/20 TruCAM серійний номер №ТС001134, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості, покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовані, в зв`язку з чим постанову серії ЕАВ № 1316504 від 11.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення вважає неправомірною.

При цьому, позивачем було повідомлено відповідачу, що дорожній знак 5,45 на білому фоні при в`їзді в населений пункт Кіпті встановлено не у відповідності з вимогам Національного Стандарту України ДСТУ 4100-2014 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування, що позбавляє водіїв вчасно побачити цей знак. Дорога, в місці його зупинки відповідачем, має дві полоси в одному напрямку, позивач рухався в лівій полосі, а в крайній правій полосі рухалася вантажівка, яка закривала йому видимість узбіччя. Ні над дорогою, ні на лівому боці дороги дублюючого знаку, який би могли бачити водії, не було, що не відповідає вимогам Національного Стандарту України ДСТУ 4100-2014 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», відповідно до пункту 10.2.4 якого, дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах з двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки можуть дублюватись. Необхідність дублювання знаків визначають залежно від конкретних дорожніх умов. Дублюючі знаки повинні установлюватись на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Крім того, відповідач порушив права позивача, оскільки відразу ж після зупинки транспортного засобу виніс постанову про адмінправопорушення та наклав адміністративне стягнення. Під час складання оскаржуваної постанови позивачем неодноразово заявлялося відповідачу про категоричну незгоду з вчиненням інкримінованого мені правопорушення та про намір його оскаржити. Однак, всупереч заявам позивача не виносити постанову одразу, а з`ясувати всі обставини справи, дати йому можливість пояснити та відповідно підготувати свої докази, пояснення, отримати правову допомогу відповідачем було винесено постанову.

На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2019 року в справі відкрито в порядку загального позовного провадження, з викликом осіб, які беруть участь у справі.

У судове засідання позивач з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Крім того, в установлений ухвалою суду термін подав відзив на позовну заяву позивача з проханням про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з тим, що позиція позивача ґрунтується на припущеннях та жодного доказу на підтвердження обставин, викладених ним в своєму позові, суду надано не було.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1316504 від 11.07.2019 року вбачається, що водій ОСОБА_1 11.07.2019 року о 10 год. 23 хв. керуючи автомобілем «"Nissan X-Trail", д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи населений пункт Кіпті, Козелецького району, Чернігівської області, рухався зі швидкістю 95 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 45 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду про визнання протиправною та скасування вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач посилався на те, що вона підлягає скасуванню з тих підстав, що він не вчиняв жодного адміністративного правопорушення, а також він не бачив дорожній знак обмеження швидкості руху в населеному пункті, оскільки в крайній правій полосі рухалась вантажівка, яка закривала йому видимість узбіччя.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.9 б ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7 на ділянці догори, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак, відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. Проте, позивачем не було дотримано даної норми закону.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими^ що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно долучених до відзиву копій документів встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки 29.08.2012 року № UA-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджено тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо - регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11933, виданого ДП «Укрметртестстандарт» та чинного до 25.09.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС001134 - придатний до застосування.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є, з поміж іншого, також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обставини вчинення правопорушення, викладені у винесеній відповідачем постанові серії ЕАВ № 1316504 від 11.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

При цьому слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ч.ч. 1,2,3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 11.07.2019 року вимог п. 12.4 ПДР, що виразилось у порушенні правил руху шляхом перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 45 км/год, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було розглянуто лейтенантом поліції інспектором УПП в Чернігівській області 1 батальйону 3 роти Цибулько А.В. на місці вчинення правопорушення.

Згідно наданого відповідачем та оглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, інспектор назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, відповідач постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області, 1 батальйону, 3 роти Цибулько Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Дубас