Справа № 460/1744/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1744/19 пров. № 857/11798/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання Кітраль Х. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Дорошенко Н. О.,

час ухвалення рішення 09.09.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 09.09.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, в якому просила визнати визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати зробити виплату пенсії за понаднормовий стаж роботи на 1% за кожний рік роботи понад 15 років з середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, що складає з 01 жовтня 2017 року 13000,03 грн та починаючи з 01 березня 2019 року виплачувати 1% за понаднормований стаж роботи з розрахунку заробітної плати 15210,03 грн, що застосовується при призначенні пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обчислення розміру підвищення до пенсії за понаднормативний стаж ОСОБА_1 із 01 жовтня 2017 року та із 01 березня 2019 року, виходячи із середньомісячного заробітку 4136,87 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підвищивши пенсію на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, виходячи із середньомісячного заробітку, з якого обчислюється пенсія з 01 жовтня 2017 року 13000,03 грн та з 01 березня 2019 року 15210,03 грн, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що з 10 квітня 2017 року на виконання постанови Кузнецовського міського суду у справі №565/1216/17 Володимирецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області проведено перерахунок пенсії позивачу і розмір пенсії становив: 3621,13 грн (2331,66 грн розмір пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати (4136,87 грн середньомісячний заробіток х 0,56363 коефіцієнт стажу) + 1075,59 грн доплата за 26 років понаднормового стажу, визначена на виконання судового рішення (4136,87 грн х 26%) + 113,88 грн додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3). Зазначає, що з урахуванням змін у чинному законодавстві з 01 лютого 2018 року розмір пенсії ОСОБА_1 визначений без урахування норм ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та становив 5846,31 грн, у тому числі 5427,51 грн розмір пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати (13000,02 грн х 0,41750) + 304,92 доплата за 21 рік понаднормового стажу (1452,00 грн х 21%) +113,88 грн додаткова пенсія потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3. Крім того, на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі №817/1273/18 розмір пенсії позивача становив 6616,98 грн, у тому числі: 5427,51 грн - розмір пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати + 1075,59 грн доплата за 26 років понаднормового стажу, визначена відповідно до судового рішення (4136,87 грн х 26%) + 113,88 грн додаткова пенсія потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3. При цьому, з 01 березня 2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 становить 7539,66 грн (6350,19 грн розмір пенсії + 1075,59 грн доплата за 26 років понаднормового стажу + 113,88 грн додаткова пенсія потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3). Таким чином, вважає, що розмір пенсії позивача обчислено в межах зобов`язань рішеннями судів, які набрали законної сили та по яких позивачу застосовано показник середньомісячної заробітної плати 4136,87 грн з 01 лютого 2018 року при перерахунку пенсії, а тому проведення повторних перерахунків є недопустимими. Крім того, звертає увагу, що позивачем пропущеного строк звернення до суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією 18 листопада 1994 року (а.с.44).

Перебуваючи на обліку у Вараському відділі обслуговування громадян (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із 10 жовтня 2004 року, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (а.с.71).

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року у справі №565/1216/17 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 10 квітня 2017 року пенсії за віком із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище 75 відсотків заробітку, на підставі норми ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - по день припинення права на вказаний вид збільшення пенсії на таких підставах.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі №565/1216/17 апеляційну скаргу Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишено без задоволення, а постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року змінено, виключивши з абзацу другого резолютивної частини постанови фразу "по день припинення права на вказаний вид збільшення пенсії на таких підставах". У решті постанову залишено без змін (а.с.56-57).

Розпорядженням Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 13 листопада 2017 року №115205 перераховано пенсію ОСОБА_1 з 10 квітня 2017 року та встановлено надбавку за понаднормативний стаж в сумі 1075,59 грн, виходячи із заробітку 4136,87 грн (а.с.87).

Крім того, розпорядженням від 13 листопада 2017 року №115205 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року, виходячи із заробітку для її обчислення - 13000,02 грн. Пенсія встановлена в сумі 6616,98 грн, з урахуванням розміру пенсії за віком 5427,51 грн (13000,02 - заробітна плата х 0,4175 - коефіцієнт стажу), надбавки за понаднормативний стаж в сумі 1075,59 грн за 26 років понаднормативного стажу (4136,87 х 26) та додаткової пенсії потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 113,88 грн (а.с.86).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі №817/1273/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинення певних дій - задоволено повністю. Визнано протиправними дії Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року без урахування вимог частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії Переходько ОСОБА_2 з урахуванням вимог частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з 01 лютого 2018 року.

Відомостями із підсистеми призначення та виплати пенсії (час розрахунку 04 січня 2019 року) підтверджується проведення Володимирецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області з 01 лютого 2018 року перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 . Пенсія встановлена в сумі 6616,98 грн, з урахуванням розміру пенсії за віком 5427,51 грн (13000,02 - заробітна плата х 0,4175 - коефіцієнт стажу), надбавки за понаднормативний стаж в сумі 1075,59 грн за 26 років понаднормативного стажу (4136,87 х 26) та додаткової пенсії потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 113,88 грн (а.с.50-51).

Згідно з відомостями підсистеми призначення та виплати пенсії (час розрахунку 27 лютого 2019 року) з 01 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 . Пенсія встановлена в сумі 7539,66 грн, з урахуванням розміру пенсії за віком 6350,19 грн (15210,03-заробітна плата х 0,4175-коефіцієнт стажу), надбавки за понаднормативний стаж в сумі 1075,59 грн за 26 років понаднормативного стажу (4136,87 х 26) та додаткової пенсії потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 113,88 грн (а.с.52).

05 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про перерахунок та виплату їй недорахованої пенсії за понаднормований стаж роботи в розмірі 1% починаючи з 01 жовтня 2017 року із розрахунку заробітної плати, що застосовується при призначенні пенсії з 01 жовтня 2017 року 13000,02 грн та з 01 березня 2019 року, нараховуючи 1% за понаднормований стаж роботи із розрахунку заробітної плати 15210,03 грн (а.с.32).

Листом Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 04 липня 2019 року №П-564/07.1-59 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило ОСОБА_1 , що підстави для обчислення доплати за понаднормовий стаж від заробітної плати, що застосовується при визначенні розміру пенсії з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року відсутні (а.с.33-34).

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обчислення розміру надбавки за понаднормативний стаж ОСОБА_1 із 01 жовтня 2017 року та із 01 березня 2019 року виходячи із середньомісячного заробітку 4136,87 грн не відповідають положенням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому є протиправними, а для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підвищивши пенсію на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, виходячи із середньомісячного заробітку, з якого обчислюється їй пенсія з 01 жовтня 2017 року 13000,03 грн та з 01 березня 2019 року 15210,03 грн, з урахуванням виплачених сум.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

П.13 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, зі змісту вищенаведених правових норм можна дійти висновку про те, що цією нормою надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з абз.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, станом до 01 жовтня 2011 року, що враховувалась при призначенні пенсії позивачу) за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Крім того, ч.3 цієї статті передбачає, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з положеннями ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, законодавчо визначені пільгові умови та порядок обчислення стажу роботи, який надає право для отримання пенсії (ст.55, ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що починаючи з 01 січня 2004 року із впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції є неможливим лише на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому застосування окремих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року не є перешкодою до застосування при обрахунку пенсії вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаній категорії осіб.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, але не вище 75 відсотків заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV зі зниженням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, на підставі ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1 має право на пенсію в повному розмірі як особа, віднесена до категорії 3, з подальшим обчисленням надбавки за понаднормовий стаж до пенсії 1% за кожний рік роботи понад установлений стаж 15 років, але не вище за 75% заробітку.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що спірними правовідносинами у цій справі є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснювати розрахунок надбавки за понаднормативний стаж ОСОБА_1 , із застосуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи із заробітку, з якого обчислюється пенсія.

З матеріалів справи вбачається, що надбавка за понаднормативний стаж ОСОБА_1 встановлена та виплачується у сталій сумі 1075,59 грн із 10 квітня 2017 року, незважаючи на підвищення розміру середньомісячного заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії за віком. Розмір надбавки за понаднормовий стаж (26 років) обчислений органом Пенсійного фонду виходячи із суми 4136,87 грн, яка дорівнювала середньомісячному заробітку для обчислення пенсії в період до 01 жовтня 2017 року (а.с.49-52,86-89).

При цьому, ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що пенсія жінкам збільшується на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку. Таким чином, розмір надбавки за понаднормативний стаж обчислюється виключно із заробітної плати, яка враховується при визначенні розміру пенсійної виплати.

Колегія суддів звертає увагу, що наданими сторонами розпорядженнями про перерахунок пенсії та відомостями із підсистеми призначення та виплати пенсії стверджується, що середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 становив: з 01 жовтня 2017 року - 13000,02 грн, з 01 березня 2019 року - 15210,03 грн. і цей факт сторонами не заперечуються.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надбавка за понаднормативний стаж, всупереч ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не обчислюється відповідачем виходячи із середньомісячної заробітної плати, з якої визначено розмір пенсійної виплати станом на 01 жовтня 2017 року та, відповідно, станом на 01 березня 2019 року.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо доводів відповідача (апелянта) про виконання рішень суду, ухвалених на користь ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки, незважаючи на підвищення середньомісячної заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, розмір надбавки за понаднормативний стаж не змінювався органом Пенсійного фонду за період з 10 квітня 2017 року.

Щодо доводів апелянта про пропуск строку звернення до суду, то колегія суддів вважає такі безпідставними і погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04 липня 2019 року №П-564/07.1-59 із наданням копій відповідних відомостей із пенсійної справи повідомлено ОСОБА_3 про порядок обчислення підвищення до пенсії за понаднормативний стаж за період з 01 жовтня 2017 року та з 01 березня 2019 року відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому до отримання вищезазначеного листа позивач не знала та не могла знати про порушення відповідачем її прав та інтересів в частині порядку обчислення та розміру підвищення до пенсії за понаднормативний стаж.

Крім того, колегія суддів також зазначає, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у справах щодо захисту соціальних прва необхідно виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

При цьому, з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, ст.1,12 Закону України "Про оплату праці" і у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 КЗпП України, а також на підставі аналізу положення ст.51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм процесуального права викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №201/9987/17 (адміністративне провадження №К/9901/3406/18), №372/1258/16-а (адміністративне провадження №К/9901/43645/18), і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обчислення розміру надбавки за понаднормативний стаж ОСОБА_1 із 01 жовтня 2017 року та із 01 березня 2019 року виходячи із середньомісячного заробітку 4136,87 грн не відповідають положенням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки надбавка позивачу за понаднормативний стаж не обчислюється відповідачем виходячи із середньомісячної заробітної плати, з якої визначено розмір пенсійної виплати станом на 01 жовтня 2017 року та станом на 01 березня 2019 року.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції відповідно до ч.2 ст.245 КАС України обрав належний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підвищивши пенсію на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, виходячи із середньомісячного заробітку, з якого обчислюється пенсія з 01 жовтня 2017 року 13000,03 грн та з 01 березня 2019 року 15210,03 грн, з урахуванням виплачених сум.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 229, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі №460/1744/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 24 січня 2020 року.