Справа № 308/14341/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2020 року

Київ

справа № 308/14341/15-а

провадження № К/9901/41802/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до інспектора з дізнання відділу Державної автомобільної інспекції Ужгородського районного відділу Міністерства внутрішніх справ України у Закарпатській області - старшого лейтенанта міліції Ниймет Андрія Юрійовича, Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів на відшкодування шкоди, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року (судді Мікули О.І., Курилець А.Р., Кушнерик М.П.),

І. Суть спору

1. У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора з дізнання відділу Державної автомобільної інспекції Ужгородського районного відділу Міністерства внутрішніх справ України у Закарпатській області - старшого лейтенанта міліції Ниймет Андрія Юрійовича (далі - Інспектор ДВДАІ Ниймет А.Ю.), Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі - ГУ НП у Закарпатській області), у якому просив визнати протиправними дії Інспектора ДВДАІ Ниймет А.Ю. та стягнути з ГУ НП в Закарпатській області 10652,23 грн. матеріальної шкоди, 30000,00 грн. моральної шкоди та 4800,00 грн. витрат на правову допомогу.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неправомірних дій Інспектора ДВДАІ Ниймета А.Ю. , які полягали у неналежному оформленні адміністративних матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася 15 листопада 2013 року, позивача безпідставно звинуватили у вчиненні адміністративного правопорушення. Апеляційний суд Закарпатської області постановою від 17 листопада 2014 року закрив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що винним у скоєнні ДТП був інший її учасник, щодо якого протоколу не оформлено.

3. Внаслідок таких от неправомірних дій Інспектора Ниймета А.Ю. позивач був змушений за власні кошти відремонтувати свій автомобіль, пошкоджений в ДТП в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 і вважає, що йому завдано значну моральну шкоду, яка полягає в тому, що протягом року він змушений був доводити свою правоту в суді, переживав з приводу цього, постійно перебував у стресі, що позначилося на його здоров`ї.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

4. Інспектор ДВДАІ Ниймет А.Ю. склав щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП серії АГ2 № 626839 від 15 листопада 2013 року, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 15 листопада 2013 року о 10 год. 20 хв. на вул. Борканюка у смт. Середнє, керуючи автомобілем марки ЗАЗ-110307, д.н. « НОМЕР_1», перед початком повороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н. « НОМЕР_2 », за кермом якого була ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

5. Ужгородський міськрайонний суд постановою від 29 вересня 2014 року визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, провадження у справі закрив на підставі пункту 7 статті 247 КпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

6. Апеляційний суд Закарпатської області постановою від 17 листопада 2014 року скасував постанову Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КпАП закрив на підставі пункту 1 статті 247 КпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

7. Суди попередніх інстанцій з`ясували, що ОСОБА_1 неодноразово звертався в органи Державтоінспекції щодо складання протоколу на іншого учасника ДТП, яка сталася 15 листопада 2013 року.

8. Відповідно до листа ВВБ в Закарпатській області від 24 січня 2014 року № П-219 інший учасник ДТП - водій ОСОБА_3 порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

9. Листом Ужгородської міжрайонної прокуратури від 24 січня 2014 року № 74-170-13 (266) вих.14 позивача повідомлено про те, що за результатами перевірки встановлено порушення вимог Закону України «Про міліцію», КпАП та інших нормативно- правових актів в діях працівників ВДАІ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області. З метою недопущення вказаних порушень в майбутньому та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності прокуратурою внесено подання начальнику Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області.

10. Відповідно до листа Управління ДАІ УМВС України в Закарпатській області від 13 січня 2015 року № 8Й-183 у ході проведення службового розслідування встановлено неналежне оформлення адміністративних матеріалів за фактом ДТП, яка мала місце 15 листопада 2013 року у смт. Середнє старшим лейтенантом міліції Ниймет А. Ю ., однак, у зв`язку з тим, що з дня вчинення проступку минуло більше пів року, відповідно до вимог статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ він не може бути притягнутим до дисциплінарної відповідальності.

11. Відповідно до листа відділення ДАІ з обслуговування Ужгородського району та м. Чоп № 40 від 20 січня 2015 року в ході вивчення матеріалів справи вину ОСОБА_3 судом не встановлено, тому не було підстав складати щодо неї протокол про адміністративне правопорушення.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

12. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області постановою від 27 жовтня 2017 року позов задовольнив частково.

13. Стягнув з ГУ НП в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 12000,00 грн. та 4800,00 грн. понесених позивачем судових витрат. У решті позову - відмовив.

14. Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 7 лютого 2018 року скасував постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 308/14341/15-а та закрив провадження у справі.

15. Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, визначеному КпАП, суд загальної юрисдикції дає правову оцінку відповідності вчиненого діяння ознакам конкретного складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КпАП.

16. Правова оцінка вчиненого діяння як складова кваліфікації полягає в оцінці діяльності компетентних посадових осіб органів внутрішніх справ щодо застосування законодавства про адміністративні правопорушення.

17. Тож суд апеляційної інстанції підсумував, що позов, предметом якого є перевірка правомірності дій працівників міліції при оформленні адміністративних матеріалів за статтею 124 КпАП, не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку КпАП.

18. Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то суд апеляційної інстанції зазначив, що такі підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

IV. Касаційне оскарження

19. У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі постанову суду першої інстанції.

20. У касаційні скарзі позивач, серед іншого, зазначив, що цей спір є публічно-правовим, оскільки він оспорює дії суб`єкта владних повноважень, і водночас заявив вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними діями останнього. Позивач вважає, що факт неправомірних дій відповідача підтверджується, в тому числі, постановою Апеляційного суду Закарпатської області.

21. На думку позивача, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми процесуального права, тому помилково скасував постанову суду першої інстанції і закрив провадження у справі.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування.

22. Відповідно до частини другої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року (далі - КАС), вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

23. Згідно з частиною п`ятою статті 21 КАС у чинній редакції вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

VІ. Висновки Верховного Суду

24. У справі встановлено, що протиправність дій як підстави, з якою позивач пов`язує відшкодування йому шкоди, полягають у неналежному, на переконання позивача, оформленні відповідачем матеріалів за фактом ДТП, на підставі яких суд загальної юрисдикції (в порядку КпАП) потім вирішував питання про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності. У підсумку розгляду цих матеріалів суд закрив провадження щодо позивача у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

25. Колегія суддів погоджується з тим, що той факт, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, вчинення якого йому поставили за провину працівник ГУ НП Закарпатської області, може бути підставою для відшкодування йому, зокрема, моральної шкоди, якщо позивач вважає, що йому таку заподіяно.

26. Утім, дії Інспектора ВДДАІ Ниймет А.Ю. щодо оформлення матеріалів ДТП, на підставі яких суд загальної юрисдикції вирішував питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не можуть утворювати предмет публічно-правового спору, який в розумінні КАС підлягає розгляду адміністративними судами. Те, що відповідач є суб`єктом владних повноважень недостатньо для того, щоб ці правовідносини набували якості/характеру управлінських. Обставинам, які слугували приводом для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, надав правову оцінку Апеляційний суд Закарпатської області (коли розглядав справу про адміністративне правопорушення щодо позивача), але висновки яких дійшов цей суд (зокрема, про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, яке йому поставили за провин), не можуть слугувати підставою для того, що оспорювати дії посадової особи в порядку адміністративного судочинства з метою відшкодування завданої шкоди.

27. Вирішення питання про стягнення такої шкоди може вирішуватися в порядку цивільного судочинства і висновки суду апеляційної інстанції в цій справі є правильними.

28. Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. Переглянувши оскаржене судове рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що підстави для його скасування чи зміни відсутні.

30. Доводи, якими відповідач обґрунтовує касаційну скаргу, висновків суду і обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року в цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич