Справа № 807/95/17
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2020 року м. Ужгород№ 807/95/17
Закарпатський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Плеханова З.Б.,

при секретарі Поп Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2

відповідача: Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області Державної фіскальної служби України - представник Савицький С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області , Головного управління Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області ( правонаступник- Головне управління ДФС у Закарпатській області) , яким з урахуванням уточненої позовної заяви остаточно просить:

1. Позов ОСОБА_1 до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

2.Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Закарпатській області № 21870-13 від 29.06.2016 р., згідно з яким позивачу ОСОБА_1 нараховано транспортний податок з фізичних осіб на суму 25000,00 грн.

3. Стягнути з Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Духяовича,25 Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПГІ: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 640,00 (шістсот сорок гривень) грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року № 807/95/17 залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 року позов ОСОБА_1 до Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року за № 21870-13. Присуджено на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Постановою Верховного Суду від 24 вересня 2019 року№807/95/17(касаційне провадження №К/9901/40867/18) касаційну скаргу Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволено частково. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі № 807/95/17 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В Постанові ВС зазначено:

"Повнота з`ясування обставин у цій справі вимагає від суду витребування у відповідача або у Мінекономрозвитку інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, в тому числі і відомостей щодо пробігу транспортного засобу позивача, які враховувались при розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу ОСОБА_1 та впливають на визначення об`єкта оподаткування транспортним податком у звітному періоді.

Судами попередніх інстанцій вищезазначених вимог не виконано та не встановлено чи отримував податковий орган інформацію від Мінекономрозвитку про автомобілі, які відносяться до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році, та чи згідно з такими відомостями, належний позивачу автомобіль підпадає під ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році.

За таких обставин висновок судів про неправомірність покладення контролюючим органом на ОСОБА_1 обов`язку зі сплати транспортного податку за 2016 рік згідно з оскарженим податковим повідомленням-рішенням є передчасним, оскільки не здійснений із належним застосуванням принципу офіційного з`ясування обставин справи."

29 жовтня 2019 року вказана адміністративна справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі .

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2019 року справу №807/95/17 передано на розгляд судді Плеханова З.Б.

Судом було замінено відповідача на належного - ГУ ДФС в Закарпатській області , а також залучено в якості співвідповідча ГУДПС в Закарпатській області.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом згідно з підпунктом 54.3,3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за № 21870-13 від 29 червня 2016 року, відповідно до якого позивачеві нараховано транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн. Згідно з методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, та згідно даних Мінекономрозвитку, середньоринкова вартість транспортного засобу позивача становить 844889,27 грн., що є меншим ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 податкового (звітного) року, у зв`язку з чим такий транспортний засіб не підлягає оподаткуванню транспортним податком.

14 листопада 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання , відповідно до якого зазначено, що Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області щодо надання відзиву на позовну заяву повідомляє, що підтримує позицію висвітлену у запереченнях Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 07.02.2017 року.

Так, відповідно до заперечень Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 07.02.2017 року, позиція відповідача зводиться до наступного. Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного рішення зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року № 909-VII внесено низку змін до Податкового кодексу України. Зокрема, з 1 січня 2016 року набрали чинності зміни до статті 267 Кодексу "Транспортний податок". Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є обєктами оподаткування. Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою КМУ, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу). За наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні, позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з АІС "Податковий блок" позивач є власником транспортного засобу марки Volkswagen Touareg, легковий універсал В, 2014 року випуску із обємом двигуна 2967 кб. см. (дизель) (а.с. 196).

29 червня 2016 року Ужгородською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за № 21870-13, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб (код платежу 18011000) в сумі 25000,00 грн., із зазначенням граничного строку для сплати 60 днів з дня вручення (а.с. 7).

09 вересня 2016 року позивач звернувся до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області із заявою про проведення звірки щодо обєкту оподаткування, якою просив провести звірку щодо обєкту оподаткування, що перебуває у власності платника податку, надіслати нове податкове повідомлення-рішення. До вказаної заяви позивачем було додано копію технічного паспорту ТЗ, розрахунок середньоринкової вартості ТЗ, копію податкового повідомлення-рішення № 21870-13 від 29.06.2016 р.,(а.с.214).

У відповідь на вищевказану заяву позивача, Ужгородська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області, листом від 05.10.2016 року №1291/З/07-01-13-00 про розгляд заяви , повідомила позивача про те, що в ході проведення звірки між даними контролюючих органів та наданими позивачем документами, розбіжностей щодо об`єкту оподаткування, що перебуває у власності платника податку не встановлено. Тому податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 р. № 21870-13 не вважається скасованим. (а.см.216).

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було надіслано на адресу позивача лист від 12.12.2016 року №3252-09/39845-09, яким позивачу було розяснено, що згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та Методикою визначення середньоринкової вартості автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, Мінекономрозвитку розраховує середньо ринкову вартість легкового автомобіля та забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, обєм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу від 08 вересня 2016 року (що роздрукований з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України), середньоринкова вартість легкового автомобіля Volkswagen Touareg, 2014 року випуску із обємом двигуна 2967 кб. см. (дизель) та пробігом 45000 кілометрів становить 844889,27 грн. (а.с. 9).

27 грудня 2016 року Ужгородською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області було розглянуто заяву позивача від 02 грудня 2016 року щодо визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля, про що на адресу останнього було надіслано лист за № 2483/З/07-01-13-00 (а.с. 10).

Даним листом позивачу було розяснено, що підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Відповідно до пункту 13 Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Тому, враховуючи вищевикладене, проведення розрахунку середньоринкової вартості легкового автомобіля не віднесено до компетенції органів ДФС.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 ПК України).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким згідно зі статтею 267 ПК України введено новий транспортний податок.

Відповідно до пункту 10.2 статті 10 ПК України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Обєктом оподаткування є легкові автомобілі:

-з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно)

-та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Як передбачено, підпунктом 267.3.1 пункту 267.3, пунктом 267.4 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 цього ж Кодексу, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно підпунктами 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (підпункт 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України).

24.12.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, що набрав чинності 01.01.2016 року (надалі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у ПК України щодо обєкту оподаткування транспортним податком.

Так, згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону від 24.12.2015 року №909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1 378 грн. (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1 033 500 гривень.

Відтак, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі,середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Із змісту пп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України видно, що середньоринкова вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

З 19.02.2016 р. набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. № 66, яка встановлює механізм визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до обєктів оподаткування транспортним податком. В даній Методиці зазначено, що Міністерство економічного розвитку і Торгівлі України забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, обєм циліндра двигуна, тип коробки переключання передач та пробіг.

Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів.

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Відповідно до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення.

Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства.

Як зазначалося судом вище, відповідно до розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу 08.09.2016р., що роздрукований позивачем з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість легкового автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 р. випуску, обєм двигуна 2967 кб. см., пробіг 45000 кілометрів становить 844889,27 грн.тобто менше 1 033 500 грн., а отже автомобіль позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році не відносився.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні , підставою для винесення оскаржуваного рішення відповідачем було використано тільки дані з Аналітичної інформаційної системи "Податковий блок" , де містяться відомості щодо особи позивача, адреса реєстрації транспортного засобу, номерний знак, марка і модель ТЗ та обєм двигуна, що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні. ( а.с. 196)

Тобто відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 21870-13 від 29.06.2016 р.не керувався Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. № 66, не надав оцінку всім необхідним складникам, з яких складається визначення середньоринкової вартості, в тому числі пробігу транспортного засобу

Як встановлено в судовому засіданні, інформація Мінекономрозвитку щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року надійшла до ДФС України тільки листом від 06.07.2016 року, тобто пізніше ніж дата самого оскаржуваного податкового-повідомлення рішення. Також відповідачем не була опрацьована та не була покладена в обчислення середньоринкової вартості автомобіля позивача інформація відповідно до Постанови КМУ № 403.

Суд на виконання вказівок ВС в даній справі ухвалою від 31.10.2019 року зобов`язав: ОСОБА_1 надати суду докази реєстрації заяви у відповідача про проведення звірки щодо обєкту оподаткування від 09.09.2016 року у відповідача,

а Головне управління ДФС у Закарпатській області :

- інформацію, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, в тому числі і відомостей щодо пробігу транспортного засобу позивача, які враховувались при розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу ОСОБА_1 та впливають на визначення об`єкта оподаткування транспортним податком у звітному періоді.

- інформацію : чи отримував податковий орган інформацію від Мінекономрозвитку про автомобілі, які відносяться до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році, та чи згідно з такими відомостями, належний позивачу автомобіль підпадає під ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Судом було отримано заяву позивача про реєстрацію 13.09.2019 року у відповідача про проведення звірки щодо обєкту оподаткування від 09.09.2016 року у відповідача. Однак докази , які зазначав суд , відповідачем не надані, і як пояснив представник відповідача в судовому засіданні- такі відсутні.

У відповідності до підпункту 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фізичні особи-платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об`єкт оподаткування, перехід права власності на об`єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідач при зверненні позивача 13.09.2016 року із заявою щодо проведення звірки також не використав інформацію щодо середньоринкової вартості автомобілів, яка вже була і на сайті Мінекономрозвитку , та у ДФС України, не надав оцінку даним , на які посилався платник податку, яка містилася в наданому ним розрахунку середньо-ринкової вартості його автомобіля , яку він отримав із сайту Мінекономрозвитку.

Внаслідок вищевказаних дій та бездіяльності , відповідач дійшов до необґрунтованого висновку, що автомобіль позивача відносився до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році.

В даній справі перевірені всі обставини, які необхідні для правильного та обєктивного судового розгляду та винесення законного рішення, про що зауважив Верховний Суд 08.11.2019 року у справі №817/459/17 та висновки якого у сукупності з ухвалою ВС уданій справі враховані судом .

Відповідно до ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді даної справи судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Встановлене судом у ході розгляду даної справи безпідставне та необґрунтоване винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення свідчить про порушення контролюючим органом своїх власних процедур, а тому прийняте за таких обставин рішення не може вважатись правомірним, інакше це свідчитиме про надання контролюючому органу можливості уникати виконання своїх обов`язків і не сприятиме юридичній визначеності у правовідносинах з платниками податків.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не довів, натомість невідповідність його прийняття критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, зокрема безпідставність та необґрунтованість, встановлена судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 242-246КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області Державної фіскальної служби України (вул. Волошина, буд. 52,м. Ужгород,Закарпатська область,88000, ) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення- задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Закарпатській області № 21870-13 від 29.06.2016 р., згідно з яким ОСОБА_1 нараховано транспортний податок з фізичних осіб на суму 25000, 00 грн.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Закарпатській області(вул. Волошина, буд. 52,м. Ужгород,Закарпатська область,88000, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 640,00 ( шістсот сорок грн.)грн. згідно квитанції № від 23 січня 2017 року ПАТ "КОМІНВЕСТБАНК".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адмінсуд до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення складено 27 січня 2020 року.