Справа № 159/7140/19
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокум. КовельСправа № 159/7140/19

Провадження № 2-а/159/22/20

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого судді Логвинюк І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позового (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Черкашиної Дар`ї Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 24.12.19 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1869045 від 16.12.19 р., винесену відповідачем як ОСОБА_2 16.12.19 р. про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП до стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн (далі оскаржувана постанова); закриття провадження у справі про адмінправопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою поліцейський Черкашина Даря Сергіївна (прізвище, ім`я та по батькові посадової особи зазначено точно у відповідності до вище згаданої постанови) на нього накладено адмінстягнення. Покликаючись на ст. 289 КУпАП, зазначає, що оскаржувану постанову він отримав 16.12.19 р.. У оскаржуваній постанові зазначено, що він, керуючи автомобілем марки «Фольксваген транспортер», д. н. НОМЕР_1 , на думку відповідача в м. Ковелі Волинської області, по вул. В. Кияна (Ватутіна), 70 «Б» здійснив зупинку т/з ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 «и» ПДР України. Зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є необґрунтованою, протиправною, зазначені у ній обставини, дійсності не відповідають та не підтверджені доказами. Покликаючись на ч. ч. 1 3 ст. 7, ст. 9 КУпАП, зазначає, що о 14 год. 30 хв. 16.12.19 р., він, дійсно керував вказаним вище т/з і рухався по вул. Кияна у напрямку с. Доротища Ковельського району Волинської області. У районі мінімаркету «Кишеня» він зупинився, так як його дружині потрібно було зайти у магазин. Увімкнувши покажчик правого повороту, він зупинився за вище вказаним магазином, на початку магазину «Продукти», у місці відсутності бордюру і організованого під`їзду до магазину. Після того як його дружина вийшла з авта, він увімкнув покажчик лівого повороту, щоб розпочати рух прямо. У цей момент його об`їхав поліцейський автомобіль, що зупинився між заїздом у магазин «Соломійка» та поворотом у 2 й провул. Ватутіна. Коли він почав рух прямо, з поліцейського авта вийшов поліцейський чоловічої статі і рукою вказав зупинитись за його т/з. Після зупинки до нього підійшов цей поліцейський і повідомив, що він вчинив адмінправопорушення, оскільки т/з був зупинений ближче 10 м від виїзду з прилеглої території; попросив надати водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію т/з та страховку для оформлення відповідної постанови. Він повідомив поліцейському, що можливо застосувати усне зауваження, він зупинився на короткий час та у місці, де можливо було здійснити зупинку. Після цього цим поліцейським, а не відповідачем йому було повідомлено про права, що суперечить ч. 2 ст. 279 КУпАП. Розпочав розгляд справи, пішов у службовий автомобіль з його документами поліцейський, який його зупинив, а оскаржувану постанову - винесла відповідач. Після цього він зателефонував адвокатові та розповів про обставини справи. Заміри місця здійсненої ним зупинки поліцейські не здійснювали, так як зупинили його у іншому місці. Після завершення розмови по телефону до нього підійшла поліцейська, запитала, чи буде він отримувати копію постанови. Після цього він розписався у оскаржуваній постанові та отримав її копію. Після цього під`їхав адвокат, який переглянув вище згадану постанову та з ним запитав у поліцейських про те, хто її виносив. Поліцейська повідомила, що постанову винесла вона. а запитання адвоката про ведення відеофіксації правопорушення та процесу оформлення адмінматеріалів обоє поліцейських сказали, що відеофіксація велась та що закон не зобов`язує особі про це повідомляти. Потім адвокат кроками проміряв відстань у орієнтовному місці його першої зупинка і було більше 10 м. Покликаючись на ст. 19 Конституції України, зазначає, що оскаржувана постанова не містить викладу його пояснень, хоча винуватість у вчиненні правопорушення він заперечував; посилання на докази, що спростовували б його доводи, будь - якими доказами його винуватість у вчиненні правопорушення не доводиться через їх відсутність. У оскаржуваній постанові відсутні дані щодо фото чи відеофіксації та прибори (технічні засоби). Зазначено лише, що до постанови додаються матеріали по справі. Тому вважає, що оцінка доказів відповідачем не проводилась. Крім того розгляд справи та винесення постанови зайняло лише 6 хв. після зупинки, що свідчить про формальний підхід відповідача до розгляду справи. Покликаючись на ст. 283 КУпАП, судову практику, зазначає, що місце розгляду справи збігається з місце ніби то вчинення ним правопорушення, що дійсності не відповідає з огляду на його рух на відстань біля 40 м. Покликаючись на ч. 3 ст. 283 КУпАП, зазначає, що жоден з двох поліцейських не повідомляв його про проведення відеофіксації. Покликаючись на п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 31, ч. 2 Закону України. У оскаржуваній постанові немає

посилання на техзасіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, відеофіксацію взагалі. Покликаючись на судову практику, просить позов задовольнити.

27.12.19 р. було відкрито провадження у справі за ухвалою суду.

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 10.01.20 р..

17.01.20 р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, обґрунтований тим, що оскаржувана постава винесена нею як поліцейським, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП. Покликаючись на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 3, п. 11 ч. 1 ст. 23, ст. ст. 31, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», зазначає, що нею спільно з поліцейським ОСОБА_3 було виявлено порушення позивачем ПДР України, а саме: він здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території у порушення п. 15.9 «и» ПДР України, відповідальність що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскільки вона та ОСОБА_3 несли службу у одному екіпажі, останнім було розпочато, а нею завершено розгляд справи про адмінправопорушення щодо позивача належно, так як на портативно - логістичному пристрої (службовому планшеті) патрульного екіпажу «Цунамі 0 203» було внесено її пароль. Останній своєї винуватості у вчиненні такого правопорушення не заперечував. Покликаючись на ст. ст. 251, 252, ч. 1 ст. 122 КУпАП, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил зупинки.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена за підписом саме відповідача - поліцейського - щодо позивача з приводу здійснення зупинки з порушення правил зупинки. До постанови маються додатки матеріали справи. Копія оскаржуваної вручена особі під розпис.

Однак, згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено до поліцейського роти з обслуговування м. Ковеля УПП у Волинській області, тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Такого клопотання позивач до суду не подавав.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: поліцейський відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядовий поліції Черкашина Дар`я Сергіївна, адреса місця служби 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156.

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 24.01.20 р.