Справа № 824/1279/19-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1279/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

21 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Боровицького О. А. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року (м. Чернівці, 04 грудня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Чернівецька митниця ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Горюка В.І. від 03 травня 2019 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсійні виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритий у Філії Чернівецьке обласне управління Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (АТ "Ощадбанк").

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 13 березня 2016 року Чернівецькою митницею ДФС порушено справу про порушення митних правил №0353/408028/16 відносно позивача.

22 липня 2016 року Чернівецькою митницею ДФС прийнято постанову по справі за порушення митних правил №0353/408028/16, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1457742,90 грн.

15 листопада 2016 року Чернівецька митниця ДФС звернулась до відповідача із листом за №8753/24-70-20-02-17, в якому просила вирішити питання примусового виконання постанови Чернівецької митниці ДФС від 22 липня 2016 року в частині стягнення штрафу з громадянина України ОСОБА_1 в сумі 1457742,90 грн зі сплатою на єдиний казначейський рахунок для сплати штрафу, із зазначенням коду класифікації доходів бюджету - розрахунковий рахунок р/р 5002, МФО 856135 в банк ГУДКСУ в м. Чернівці, , КБК 21081100, код 050.

30 листопада 2016 року державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови №0353/408028/16, виданої 22 липня 2016 року Чернівецькою митницею ДФС, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

03 травня 2019 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області прийнято постанову про арешт коштів боржника. Даною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): усі відкриті розрахункові рахунки, які належать боржнику та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1

Листом від 03 травня 2019 року №11713/11 відповідачем повідомлено позивача, Чернівецьку митницю ДФС та перелік адресатів (АБ «Укргазбанк» 320178, ПАТ КБ «Глобус», Лодат «Райфайзен банк», ПАТ «Кредобанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Альфа-Банк», структурний підрозділ центрального апарату АТ «Ощадбанк», АТ «Універсалбанк») про направлення на його адресу для виконання та до відома постанову від 03 травня 2019 року, винесену при примусовому виконанні постанови №0353/408028/16 від 22 липня 2016 року, виданої Чернівецькою митницею ДФС.

Крім того, у листі відповідач просив надати інформацію про залишки коштів, про арешт коштів, про зупинення видаткових операцій на його рахунках.

03 жовтня 2019 року позивачем подано до другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заяву, в якій він просив скасувати постанову про арешт коштів в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України, як пенсія, на рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритий у відділенні Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Листом від 10 жовтня 2019 року №32184/11 відповідачем надано відповідь на заяву позивача, в якому повідомлено, що в рамках виконавчого провадження №53049361 державним виконавцем не вживалися заходи щодо проведення стягнення із заробітної плати, пенсії, стипендії та інші заходи боржника.

Вказано, що державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника згідно якої накладено арешт на всі розрахункові рахунки, які належать боржнику, крім тих, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Повідомлено, що підстав для задоволення поданої заяви немає.

Разом із цим, проінформовано про рішення, дії чи бездіяльність виконавця посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Крім цього, з наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження, також вбачається, що при примусовому виконанні постанови №0353/408028/16 від 22 липня 2016 року, виданої Чернівецькою митницею ДФС, 23 грудня 2016 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накаледно арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1457742,90 грн та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу.

14 березня 2018 року державним виконавцем при примусовому виконанні постанови №0353/408028/16 від 22 липня 2016 року, виданої Чернівецькою митницею ДФС прийнято постанову про арешт майна боржника на усе нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1603647,87 грн.

02 листопада 2018 року державним виконавцем при примусовому виконанні постанови №0353/408028/16 від 22 липня 2016 року, виданої Чернівецькою митницею ДФС прийнято постанову про розшук майна боржника, згідно якої оголошено у розшук майно боржника ОСОБА_1 ЗАЗ 110557, ДНЗ НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_5 .

23 серпня 2019 року державним виконавцем при примусовому виконанні постанови №0353/408028/16 від 22 липня 2016 року, виданої Чернівецькою митницею ДФС прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 145774,29 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 48 Закону №1404-VІІІ визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Згідно з ч. 1 указаної статті звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Правилами ч. 1 ст. 52 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Вимогами ч.ч. 1 та 2 ст. 56 Закону №1404-VІІІ встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 5 ст. 59 Закону №1404-VІІІ передбачено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Нормами ч.ч. 1 та 3 ст. 68 Закону №1404-VІІІ передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

За правилами ч. 1 ст. 70 Закону №1404-VІІІ розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону №1404-VІІІ з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що оскарженою частково постановою державного виконавця було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): усі відкриті розрахункові рахунки, які належать боржнику та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Як зазначалось позивачем, та не заперечувалось відповідачем, останнім накладено арешт на кошти, які надходять на відкритий у філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» рахунок, на який здійснюється зарахування пенсії, що надходить від Пенсійного фонду України.

В силу п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України15 січня 2015 року за №40/26485 (далі - Положення №28-2) головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Підпунктом 4 п. 4 Положення №28-2 визначено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

За змістом ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-VI (далі - Закон №1058 -VI) кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Облік надходжень і витрат коштів Пенсійного фонду здійснюють виконавчі органи Пенсійного фонду. Кошти Пенсійного фонду зараховуються на єдиний рахунок Пенсійного фонду і зберігаються на окремих рахунках територіальних органів Пенсійного фонду в уповноваженому банку (ст. 76 Закону №1058 -VI).

Так, Пенсійний фонд України є самостійною державною установою, яка має статус державного цільового позабюджетного фонду. Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами справи, рахунок № НОМЕР_2 (НОМЕР_3), відкритий позивачем у Філії Чернівецьке обласне управління Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (АТ "Ощадбанк"), призначений для обліку коштів для фінансування пенсійних виплат, тобто є рахунком із спеціальним режимом використання.

У відповідності до ч. 3 ст. 52 Закону №1404-VІІІ не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, в тому числі на рахунки призначені для виплати пенсій громадянам.

У зв`язку із цим варто зазначити, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника, що призначені для обліку коштів для фінансування пенсійних виплат є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, та відповідно, унеможливлюють своєчасну виплату пенсії позивачу.

Відтак, суд першої інстанці дійшов вірного висновку про неправомірність накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсійні виплати позивача на рахунок № НОМЕР_2 (НОМЕР_3), відкритий у Філії Чернівецьке обласне управління Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (АТ "Ощадбанк").

Отже, відповідач діяв не на підставі закону та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Зазначене свідчить про протиправність оскарженого в частині рішення, а тому постанова від 03 травня 2019 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсійні виплати позивача на рахунок № НОМЕР_2 (НОМЕР_3), відкритий у Філії Чернівецьке обласне управління Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (АТ "Ощадбанк"), підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Що стосується доводів відповідача, наведених у відзиві в обґрунтування правомірності оскарженої в частині постанови, про те, що банк не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках, то такі не свідчать про законність оскарженої в частині постанови та не спростовують доводів позивача, наведених в обґрунтування позову.

При цьому, варто зазначити, що згідно ч. 5 ст. 18 Закону №1404-VІІІ під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Тобто, державному виконавцю надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідним для вчинення виконавчих дій.

Таким чином, винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів, що знаходяться на рахунках боржника, передує встановленню державним виконавцем факту відношення кожного конкретного рахунку боржника до переліку рахунків із спеціальним режимом, а тому відповідач повинен був з`ясувати ту обставину, що рахунок № НОМЕР_2 (НОМЕР_3), відкритий позивачем у Філії Чернівецьке обласне управління Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (АТ "Ощадбанк"), призначений для обліку коштів для фінансування пенсійних виплат, тобто є рахунком із спеціальним режимом використання.

Отже, не дотримання банківськими установами вимог щодо повідомлення державного виконавця про призначення рахунку, та відповідно, повернення постанови без виконання, не позбавляло державного виконавця можливості з`ясувати самостійно інформацію про наявність рахунків боржника, а також статус цих рахунків.

Крім того, є безпідставними і посилання відповідача на неврахування банком застереження, яке міститься у постанові від 03 травня 2019 року, тобто на дії банківської установи, оскільки зазначене також не спростовує неправомірності накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на рахунку, призначеного для обліку коштів для фінансування пенсійних виплат, тобто рахунку із спеціальним режимом використання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Боровицький О. А. Мацький Є.М.