Справа № 640/5250/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Київ № 640/5250/19

Окружний адміністративний суд міста у складі головуючого судді Києва Смолій І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи Державна податкова інспекція у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бочковський Т.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови,

обставини справи:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі - відповідачі), треті особи Державна податкова інспекція у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - третя особа-1), Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бочковський Т.Ю. (далі - третя особа-2) в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.11.2018, оскільки боржником не виконано рішення суду, а тому винесення постанови є передчасним.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач та треті особи відзиву чи пояснень на позов не подав.

За таких обставин розгляд і вирішення справи суд здійснює на підставі лише наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.12.2019 Окружним адміністративним судом м.Києва винесено постанову в адміністративній справі за позовом ТОВ "Фірма "Октан" до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо включення до акта опису майна від 06.08.2014 №16 майна ТОВ "Фірма "Октан" (), залишкова вартість якого перевищувала наявну станом на дату складання цього акта опису суму податкового боргу, незабезпеченого податковою заставою. Скасовано акт опис майна від 06.08.2014 №16, складений податковим керуючим Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в рахунок погашення податкового боргу. Зобов`язано ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві звільнити з податкової застави рухоме майно ТОВ "Фірма "Октан" (), перелік якого зазначено в акті опису майна від 06.08.2014 № 16. В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 апеляційні скарги ТОВ "Фірма Октан" та ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві - задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2016 - скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ТОВ "Фірма Октан" до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві при включенні до акту опису майна №16 від 06.08.2014 ТОВ "Фірма Октан", залишкова вартість якого перевищує суму податкового боргу. Скасовано акт опису майна № 4 від 11.04.2014 складений ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві. Зобов`язано ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві розглянути питання щодо виключення з акту опису майна № 16 від 06.08.2014 майнових активів, з урахуванням їх залишкової вартості, які було включено до зазначеного акту опису понад розмір наявного у платника - ТОВ "Фірма Октан" податкового боргу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08.06.2019 Окружним адміністративним судом м.Києва видано виконавчий лист

ТОВ «Нафтопостач-Агро» (ТОВ «Фірма Октан») заявою від 27.07.2019 №65 звернувся до відділу примусового виконання рішень Головного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо примусового виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 №826/16522/14.

Постановою відділу примусового виконання рішень Головного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 31.07.2018 №56885856 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Вимогою відповідача від 04.10.2018 №56885856/3 зобов`язано ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС України у м.Києві зобов`язано виконати рішення суду згідно виконавчого документа. Строк виконання вимоги п`ять днів з моменту отримання.

Листом від 12.10.2018 №31336/9/26-15-17-02-38 ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС України у м.Києві повідомило відділ примусового виконання рішень Головного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про виконання рішення суду до якого долучено витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.81). З якого вбачається, що запис вилучено за завершенням п`ятирічного терміну зберігання.

Постановою від 29.11.2018 закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач, вважаючи вказану постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.11.2018 ВП №5688586, звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» наведено підстави для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником - ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС України м.Києва на виконано рішення суду, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна від 23.11.2018 №57626330.

Суд не бере до уваги посилання позивача на витяг з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна від 26.04.2018 №55542289, оскільки як вбачається з останнього обтяження на майно позивача накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №25918047 від 17.09.2013 ВДВС Солом`янського РУЮ у м.Києві, а також посилання на витяг з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна від 19.03.2019 №58735954, згідно якого вбачається, що майно ТОВ «Нафтопостач-Агро» станом на 19.03.2019 перебуває в податковій заставі згідно акту опису майна №4 від 11.04.2014, №16 від 06.08.2018 (а.с.15-16), тобто арешт накладено після винесення оскаржуваної постанови відповідача.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено протиправності оскаржуваної постанови та з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-агро», відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій