Справа № 826/15114/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ №826/15114/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк" Караченцева Артема Юрійовича (далі - Уповноважена особа), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Уповноваженої особи про нікчемність операції по перерахуванню коштів у сумі 67200 грн. з рахунку № НОМЕР_1 ТОВ "Розвиток-2012" на рахунок № НОМЕР_2 з подальшим перерахуванням на картковий рахунок № НОМЕР_3 ;

- зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду здійснити необхідні дії для виплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду у сумі 67200 грн.

У зв`язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана адміністративна справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями вищевказана адміністративна справа передана на розгляд судді Костенку Д.А.

Підставою позову зазначено те, що позивач є вкладником ПАТ "Авант-Банк" (далі - Банк) і на нього поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом. Зазначає, що на його рахунку знаходилися кошти у сумі 75943,24 грн., з яких відшкодовано 8743,24 грн. Кошти у сумі 67200 грн., які надійшли з рахунку ТОВ "Розвиток-2012", не були відшкодовані. Вважає, що операції з переказу коштів на банківський рахунок позивача не відносяться до нікчемних правочинів згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також відсутні судові рішення про визнання правочину недійсним, тому не включення позивача до переліку вкладників є неправомірним.

Уповноважена особа подала заперечення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що перевіркою виявлено нікчемність операції з перерахування ТОВ "Розвиток-2012" коштів на користь позивача згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки така операція надала перевагу перед іншими кредиторами у можливості отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Фонд подав письмові пояснення, в яких просить відмовити в позові з підстав відсутності порушень права позивача на отримання відшкодування коштів за вкладом, оскільки відповідна інформація від Уповноваженої особи до нього не надходила. Також, послався на отримання позивачем коштів у сумі 8743,24 грн.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримала позов з наведених у позові підстав.

Представник відповідача заперечив проти позов з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Представник Фонду заперечив проти позову з наведених у письмових поясненнях підстав.

Клопотання представника відповідача про витребування від Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" доказів залишено судом без задоволення, оскільки, по-перше, на ці обставини відповідач не посилався у своїх запереченнях як на підставу для відмови у задоволенні позову; по-друге, обставини, на підтвердження яких заявлено клопотання, не були підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом.

Зважаючи на неприбуття до судового засідання усіх учасників справи та згідно із ч. 6 ст. 128 КАС України суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2020 закрито про-вадження у частині вимоги про визнання протиправним і скасування рішення Уповноваже-ної особи про нікчемність правочину.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачу було відкрито у Банку рахунок № НОМЕР_2 та картковий рахунок № НОМЕР_3 , що визнається усіма учасниками справи і підтверджується наявними у справі виписками по вказаних рахунках.

Згідно з копіями квитанції ТОВ "Розвиток-2012" №156 від 22.12.2015, витягу від 29.12.2016 з інформації про рух коштів по рахунку ТОВ "Розвиток-2012", виписки по рахунку № НОМЕР_1 ТОВ "Розвиток-2012" названим товариством 22.12.2015 перера-ховано на рахунок позивача № НОМЕР_2 кошти у сумі 67200 грн. з призначенням: "Часткове повернення фін допомоги згідно договору 2/403 від 26.05.2015 без ПДВ".

У справі наявна копія договору №2/403 від 26.05.2015 про надання фінансової допо-моги на зворотній основі, згідно з яким позивач надає ТОВ "Розвиток-2012" фінансову допомогу на зворотній основі у визначеному у договорі розмірі, а ТОВ "Розвиток-2012" зобов`язується повернути її у визначений цим договором термін, а також копія виписки по рахунку позивача №262005072 за 28.05.2015, згідно з якою позивач на підставі вказаного договору перераховував на рахунок ТОВ "Розвиток-2012" суми коштів.

Згідно з копіями виписок по рахункам позивача № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ним 23.12.2015 поповнено свій картковий рахунок № НОМЕР_3 на 67500 грн.

Із 29.01.2016 запроваджено тимчасову адміністрацію Банку на підставі рішення НБУ від 26.01.2016 №44 і рішення виконавчої дирекції Фонду від 29.01.2016 №96. Уповноваже-ною особою на здійснення тимчасової адміністрації в Банку призначено ОСОБА_2 .

Із 26.02.2016 розпочато процедуру ліквідації Банку на підставі постанови Правління НБУ від 25.02.2016 №109 і рішення виконавчої дирекції Фонду від 26.02.2016 №262. Упов-новаженою особою на здійснення ліквідацію Банку призначено Ларченко І.М.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 28.11.2019 №3053 продовжено строк лікві-дації Банку до 25.02.2021, Уповноваженою особою є Караченцев А.Ю.

Згідно з витягом з наказу Уповноваженої особи від 23.02.2016 №57 передбачено застосування наслідків нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточ-них рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні (карткові) рахунки інших фізичних осіб - клієнтів Банку, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з витягом з додатку №1 до наказу №57 від 23.02.2016 до переліку нікчемних згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 вказаного Закону віднесено операцію із перерахування ТОВ "Розви-ток-2012" на рахунок позивача 67200 грн. і операцію із поповнення позивачем свого картко-вого рахунку на 67500 грн.

Згідно з витягами з додатків №4 і №5 до цього ж наказу передбачено здійснити операції з повернення коштів з рахунку позивача у сумі 67500 грн. та у сумі 67200 грн. на користь ТОВ "Розвиток-2012".

Згідно з копією виписки по рахунку позивача № НОМЕР_3 з нього списано 23.02.2016 кошти у сумі 67500 грн. (сторновано), які зараховані у той же день на рахунок ТОВ "Розвиток-2012" згідно з копією виписки по рахунку останнього № НОМЕР_1 , з яких 300 грн. 24.02.2016 повернуто на рахунок позивача (коригування).

Уповноваженою особою направлено позивачу письмове повідомлення від 25.02.2016 №823/8, копія якого наявна у справі, про нікчемність правочину - операції по перерахуванню коштів з рахунку юридичної особи на рахунок № НОМЕР_2 , проведеної 29.12.2015 на суму 67200 грн., з подальшим перерахуванням на картковий рахунок № НОМЕР_3 , згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з копіями виписок по рахункам № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 , заяви на видачу готівки від 18.03.2016 №004Т01DB77 позивачу здійснено відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду у сумі 8743,24 грн. (у т.ч. 8443,24 грн. по рахунку № НОМЕР_3 ; 300 грн. по рахунку № НОМЕР_2 ).

31 березня 2016р. позивач звернувся до Уповноваженої особи із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у сумі 67200 грн. за рахунок Фонду, копія якої наявна у справі.

Листом Уповноваженої особи від 01.04.2016 №1850, копія якого наявна у справі, позивачу повідомлено про нікчемність операції з перерахування коштів 29.12.2016.

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452) (у редакції, чинній на час введення тимчасової адміністрації банку) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3);

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяль-ності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4).

Як встановлено судом, на час прийняття рішення про виведення Банку з ринку (29.01.2016) на картковому рахунку позивача № НОМЕР_3 знаходилися кошти у сумі 67200 грн., у зв`язку з чим суд дійшов висновку про належність позивача до вкладників Банку, на якого поширюється гарантії відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інфор-мацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необ-хідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вклад-ника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Доказів того, що Уповноваженою особою відповідно до ст. 27 Закону №4452 включе-но позивача до Переліку вкладників або протягом процедури ліквідації подано до Фонду додаткову інформацію про позивача, який має право на відшкодування котів за вкладом у сумі 67200 грн., відповідач до суду не надав, про наявність таких доказів - не зазначив, а судом таких фактів не встановлено.

Оцінюючи правомірність не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зважає на таке.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 Закону №4452 гарантії Фонду не поширюються на відшко-дування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Такі випадки визначені у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, однак про їх наявність ніхто з учасників справи не стверджував і доказів не надав, а судом таких випадків не встановлено.

Щодо визнання нікчемним правочину відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452, суд зазначає наступне.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 передбачено, що правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у т.ч. договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При вирішенні справи суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 №826/1476/15 про те, що перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав, за яких правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемни-ми, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону №4452 (п. 42). Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі право-чини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, та договорами з відповідними клієнтами. Банку (п. 45). Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону №4452 не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею (п. 46). При цьому при виявленні нікчем-них правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визна-вати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укла-дення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону №4452) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину (п. 48).

У справі відсутні докази, які б достовірно і переконливо свідчили про те, що умови укладеного між позивачем і Банком правочину, на підставі якого позивачу відкрито банків-ські рахунки, передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Водночас, договір №2/403 від 26.05.2015 про надання фінансової допомоги на зворот-ній основі, укладений між позивачем і ТОВ "Розвиток-2012" без участі Банку, тому поло-ження ч. 3 ст. 38 Закону №4452 на нього не поширюються.

Транзакція (операція) з перерахування коштів з рахунку ТОВ "Розвиток-2012" на рахунок позивача, зважаючи на висновок Великої Палати Верховного Суду у п. 45 постанови від 04.07.2018 №826/1476/15, не є правочином, укладеним між Банком та позивачем, тому посилання відповідача на нікчемність цього правочину відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 є безпідставними і не доводять правомірність не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

У цьому ж контексті суд враховує висновок Верховного Суду у постанові від 23.04.2019 у справі №822/6076/15, який зазначив, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Посилання відповідача на встановлені для Банку обмеження постановою Правління НБУ від 10.12.2015 №878/БТ, якою цей банк віднесено до категорії проблемних, суд відхиляє, оскільки зазначене рішення становить банківську таємницю і позивач не міг бути обізнаним із його змістом, не зважаючи на доведення цієї постанови до відома посадових осіб банку. З рештою невиконання Банком встановлених для нього обмежень не повинно тягнути негативних наслідків саме для вкладника.

Водночас, як вбачається із встановлених судом обставин справи, укладення договору банківського рахунку і зарахування коштів у сумі 67200 грн. на рахунки позивача відбулося до запровадження тимчасової адміністрації банку (29.01.2016), що не суперечить ч. 3 ст. 36 Закону №4452, якою встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Посилання відповідача на результати перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемного правочину суд відхиляє з тих підстав, що наслідки нікчемності правочину настають для сторін у силу закону, а не рішення Уповноваженої особи, яке є внутрішнім розпорядчим документом. Відповідна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №820/1648/17 від 04.07.2018, №910/12294/16 від 11.04.2018, №910/24198/16 та №910/17448/16 від 16.05.2018. Тому, наявність такого наказу не спростовує визначені у ст. 26 Закону №4452 гарантії відшкодування позивачу коштів за його вкладом і не є перешкодою для прийняття судом справедливого рішення з метою ефективного захисту порушених прав позивача.

Між тим, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 у справі №826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону №4452 не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Отже, судом не встановлено обмежень щодо укладення договору банківського рахунку чи зарахування на нього коштів від іншої особи, а також передбачених ч. 3 ст. 36 і п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 обставин, з якими пов`язується нікчемність правочину.

Про наявність інших правових підстав нікчемності операцій із зарахування коштів у сумі 67200 грн. на рахунки позивача чи доказів визнання цього правочину недійсним у судовому порядку або застосування рішенням суду наслідків недійсності нікчемного правочину відповідачем не зазначено й до суду таких не надано.

Зважаючи на недоведеність відповідачем наявності передбачених ст.ст. 26, 36, 38 Закону №4452 підстав для не відшкодування позивачу коштів у сумі 67200 грн. за рахунок Фонду, суд дійшов висновку про те, що гарантії Фонду поширюються на відшкодування позивачу цих коштів.

Встановлена судом обставина сторнування у лютому 2016р. коштів у сумі 67200 грн. з рахунку позивача не є підставою для не відшкодування йому коштів за вкладом, оскільки Закон №4452 такої підстави не передбачає. Натомість, ст. 26 Закону №4452 передбачає відшкодування коштів у розмірі вкладу на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а, як встановив суд, станом на 29.01.2016 (виведення Банку з ринку) на рахунках позивача були кошти у сумі 67200 грн.

Враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, але не був включений Уповноваженою особою до переліку вкладників з причин, правомірність яких не доведена перед судом, суд дійшов висновку про допущення цим відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушила право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування.

З метою ефективного захисту і поновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду у сумі 67200 грн.

Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №817/649/16 зроблено висновок про те, що дія ч. 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону №4452-VI.

Оскільки, за висновком Верховного Суду, позивача звільнено від сплати судового збору, то сплачений згідно з квитанцією №66 від 23.09.2016 судовий збір у сумі 1223,20 грн. може бути повернутий за відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 241-246, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 повністю.

2. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на лік-відацію Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк" Караченцева Артема Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 67200,00 грн. (шістдесят сім тисяч двісті гривень 00 копійок).

Позивач:

ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк" Караченцев Артем Юрійович;

04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 17.

Третя особа:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко