Справа № 520/9848/19
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 р. № 520/9848/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - Карабанова О.Ю.,

представника відповідача - Маслоша С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11 березня 2019 року за № 228 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області";

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12 березня 2019 року за № 72 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.03.2019 по день прийняття постанови;

- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаду інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Харківській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11 березня 2019 року за № 228 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" у вигляді звільнення з Національної поліції України є протиправними та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнятий з порушенням норм чинного законодавства. Позивач зазначив, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Відповідно до висновку службового розслідування за фактом складання адміністративних матеріалів відносно поліцейського, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області генералом поліції третього рангу Бехом О.В., від 11.03.2019 матеріалами службового розслідування встановлено, що 03 березня 2019 року о 16 год. 57 хв. працівниками патрульної поліції в Харківській області, в м. Харкові по проспекту Ювілейному, 47 за порушення вимог п. 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України), у частині не зупинки перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп - лінія) на заборонений червоний знак світлофора було зупинено автомобіль "ЗАЗ 110308-45" ДНЗ НОМЕР_2, під керуванням позивача. Як наслідок працівниками патрульної поліції винесено відносно позивача постанову серії ЕАВ № 961411 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, розмір якого складає 425 грн. Відносно капітана поліції ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202644 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, за порушення службової дисципліни позивача звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Постановою Московського районного суду міста Харкова від 25 травня 2019 року провадження по справі № 643/33695/19 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрите у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Таким чином, висновки дисциплінарної комісії про грубе порушення позивачем службової дисципліни, недотримання вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України, Присяги працівника поліції, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в частині невиконання законних вимог поліцейських щодо проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин є необґрунтованими. Отже, і накази, які прийняті за результатами такого службового розслідування є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 25.09.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.12.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 14.01.2020.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що виданню оскаржуваних наказів слугувало службове розслідування, яким підтверджено факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у керуванні 03.03.2019 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не зупиненні перед дорожньою розміткою 1.12 (ступ-лінія) за заборонений червоний сигнал світлофора, що є порушенням п. 8.10 Правил дорожнього руху України, абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", у частині невиконання законного розпорядження поліцейських щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння, тим самим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині неухильного дотримання Законів України, Присяги поліцейського, у частині не усвідомлення своєї високої відповідальності та високого звання поліцейського, приниження поваги до честі держави, п. 3 р. ІV наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179, у частині дотримання норм професійної етики, інспектора відділу диспетчерської служби УОАЗОР ГУНП в Харківській області.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Так, наказом від 29.01.2019 капітана поліції ОСОБА_1 переведено на посаду інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області.

Судом встановлено, що 03 березня 2019 року начальником УКЗ ГУНП в Харківській області направлено начальнику ГУНП в Харківській області генералу поліції третього рангу Беху О.В. доповідну записку за фактом складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно працівника ГУНП в Харківській області.

Як вбачається із вказаної доповідної записки, 03.03.2019 приблизно о 16:30 ОСОБА_1 керуючи автомобілем "ЗАЗ 110308-45", н.з. НОМЕР_2, по просп. Ювілейному у м. Харків, на перехресті з вул. Гв. Широнінців, перетнув стоп-лінію дорожньої розмітки на заборонений червоний сигнал світлофора. Під час зупинки вказаного автомобіля встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, хитка хода, запах алкоголю з порожнини роту). На пропозицію працівників УПП в Харківській області та ВІОС УКЗ пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру "Драгер" або у медичному закладі, ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився. За порушення вимог пунктів 2.5 та 8.10 Правил дорожнього руху України відносно капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202644 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАБ № 961411 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.03.2019 № 380 призначено службове розслідування за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, а також винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною 2 статті 122 КУпАП.

В ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 03.03.2019 працівниками патрульної поліції ГУНП в Харківській області ДПП Національної поліції України близько 16.30 на перехресті просп. Юбілейного та вул. Гвардійців Широнінців м. Харків працівниками патрульної поліції був виявлений та зупинений приватний автомобіль "ЗАЗ 110308-45", н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 , який не виконав вимоги пункту 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ГІДР України), у частині не зупинки перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) на заборонений червоний сигнал світлофора.

За порушення вимог пункту 8.10 ПДР України у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАБ № 961411 за частиною 2 статті 122 КУпАП.

У ході складання вказаного адміністративного матеріалу у капітана поліції ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, нечітка мова).

У присутності свідків - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від походження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alkotest-6820" та у медичному закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився.

За порушення вимог пункту 2.5 ПДР України (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) відносно капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202644 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Висновком службового розслідування від 11.03.2019 за порушення службової дисципліни, що виразилось у керуванні 03.03.2019 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не зупиненні перед дорожньою розміткою 1.12 (ступ-лінія) за заборонений червоний сигнал світлофора, що є порушенням п. 8.10 Правил дорожнього руху України, абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", у частині невиконання законного розпорядження поліцейських щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння, тим самим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині неухильного дотримання Законів України, Присяги поліцейського, у частині не усвідомлення своєї високої відповідальності та високого звання поліцейського, приниження поваги до честі держави, п. 3 р. ІV наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179, у частині дотримання норм професійної етики, інспектора відділу диспетчерської служби УОАЗОР ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 Євгеновича звільнено зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11.03.2019 № 228 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

12 березня 2019 року начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області генералом поліції третього рангу Бехом О.В. прийнято наказ № 72 о/с, яким звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію" капітана поліції ОСОБА_1 інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області з 12.03.2019.

Листом від 12.03.2019 № 1514/119-12/01-2019 ОСОБА_1 направлено витяг з наказу про звільнення від 12.03.2019 № 72 о/с.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області генералом поліції третього рангу Сокуренка В. № 422 о/с від 17.12.2019 змінено дату звільнення ОСОБА_1 , а саме зазначено дату звільнення - 03.04.2019.

Не погоджуючись із наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та із наказом про звільнення зі служби в Національній поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Припасами частини 1 статті 2 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 17 та частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у частині 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача визначено пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Так, відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з частиною 1 статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами частин 1 та 2 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Змістовний аналіз наведених вище положень Дисциплінарного статуту дає змогу зробити висновок, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності, бездоганному та неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, та належному виконанні обов`язків поліцейського, визначених законом. Водночас порушення поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватися заходи дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення зі служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з ч. 15 ст. 15, ст. 19 Дисциплінарного статуту за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, службове розслідування в органах поліції - це комплекс заходів, що здійснюються в межах відомчої компетенції з метою збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила, а також визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Приписами пунктів 2.2, 2.5, 2.6 Інструкції №230 встановлено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Приписами п. 5.1 - 5.4 Інструкції встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Суд зазначає, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни, а саме наявність виключно фактичних даних, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним та дією/бездіяльністю порушника дисципліни.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з Національної поліції України, стало саме порушення службової дисципліни, що виразилось у керуванні 03.03.2019 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не зупиненні перед дорожньою розміткою 1.12 (ступ-лінія) за заборонений червоний сигнал світлофора, що є порушенням п. 8.10 Правил дорожнього руху України, абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", у частині невиконання законного розпорядження поліцейських щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння, тим самим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині неухильного дотримання Законів України, Присяги поліцейського, у частині не усвідомлення своєї високої відповідальності та високого звання поліцейського, приниження поваги до честі держави, п. 3 р. ІV наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179, у частині дотримання норм професійної етики.

Так, судом встановлено, що під час службового розслідування опитаний інспектор роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5., який надав пояснення, що 03.03.2019 з 08.00 до 20.00 він разом із капралом поліції ОСОБА_4 ніс службу у складі екіпажу № 5007 з обслуговування Московського району м. Харкова. Приблизно о 16.30 на перехресті просп. Ювілейного та вул. Гвардійців Широнінців м. Харків, останніми був виявлений автомобіль "ЗАЗ 110308-45", н.з. НОМЕР_2, водій якого не зупинився перед дорожньою розміткою (стоп-лінія) на заборонений червоний сигнал світлофора, тим самим порушив вимоги пункту 8.10 ПДР України. У подальшому біля будинку № 47/19 по просп. Юбілейному даний автомобіль було зупинено. У ході складання адміністративного матеріалу за ч. 2 ст. 122 КУпАП у ОСОБА_1 , який представився працівником поліції, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, нечітка мова). Після цього для складання адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП на місце події було викликано екіпаж № 5051 у складі командира роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Блудова В.В., інспектора роти N 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Куліша Є.М. та поліцейського роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області сержанта поліції Дмитренко Г.О. У присутності свідків від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alkotest-6820" та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. За порушення вимог пункту 2.5. ПДР України інспектором роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Кулішем Є.М. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, ОСОБА_5 повідомив, що під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 намагався уникнути адміністративної відповідальності та домовитися з працівниками патрульної поліції щоб його не притягали до адміністративної відповідальності.

Опитаний поліцейський роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області капрал поліції ОСОБА_4. надав пояснення, аналогічні поясненню лейтенанта поліції ОСОБА_5., які підтвердили свої пояснення в судовому засіданні 14.01.2020 в якості свідків.

Аналізуючи вищевказані та інші зібрані під час розслідування матеріали, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, порушено п. 2.5 та . 810 Правил дорожнього руху України, абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині неухильного дотримання Законів України, Присяги поліцейського, у частині не усвідомлення своєї високої відповідальності та високого звання поліцейського, приниження поваги до честі держави, п. 3 р. ІV наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179, не дотримався професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського та несумісний з подальшим проходженням служби в поліції.

Суд з такими висновками погоджується, виходячи із наступного.

Так, як вже неодноразово зазначалось раніше, приводом для проведення відповідного службового розслідування став не тільки факт зупинення патрульними поліцейськими автомобіля під керуванням позивача з ознаками алкогольного сп`яніння і, як наслідок, складення відносно нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення правил дорожнього руху, а і відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" (далі - Закон № 3353-ХІІ) водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 8.10 Правил дорожнього руху України - у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія).

Водночас приписами пунктів 3, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту на поліцейського покладено обов`язок бути вірним Присязі поліцейського, поважати права, честь і гідність людини, запобігати вчиненню правопорушень, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу.

Окрім цього, в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Суд зазначив, що у судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, оскільки відповідачем не надано можливість ОСОБА_1 надати письмові пояснення, крім того, ОСОБА_1 не ознайомлено із наказом про призначення службового розслідування.

Поряд із тим, старший інспектор з ОДВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області капрал поліції ОСОБА_6. у судовому засіданні 14.01.2020 надав пояснення в якості свідка, згідно з якими зазначив, що він був головою дисциплінарної комісії, яка проводила службове розслідування стосовно позивача. Так, 05.03.2019 позивач заступив на чергування, перед чергуванням ОСОБА_1 прибув до Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: м. Харків, вулиця Жон Мироносиць, 5 для отримання табельної зброї. Так, ОСОБА_6 зазначив, що вранці повідомив ОСОБА_1 про прийняття наказу від 04.03.2019 № 380 про призначення службового розслідування за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, а також винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною 2 статті 122 КУпАП та зазначив, що ОСОБА_1 необхідно надати пояснення. Проте, ОСОБА_1 зазначив, що йому необхідно спочатку поговорити з безпосереднім керівником. У другій половині дня ОСОБА_1 знову прибув до приміщення Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою: м. Харків, вулиця Жон Мироносиць, 5, проте відмовився від надання пояснень, що підтверджується актом відмови від надання пояснень від 05.03.2019, який міститься у матеріалах справи.

Також, неправомірність вказаного наказу позивач обґрунтовує і тим, що, на його думку, він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Так, в обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою Московського районного суду міста Харкова від 25 травня 2019 року провадження по справі № 643/33695/19 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрите у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Позивач вказав, що відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Водночас у судовому засіданні 14.01.2020 за участю сторін судом досліджено оптичний диск з відеозаписом події 03.03.2019 за участі позивача, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту за допомогою газоаналізатора "Alkotest-6820", а також від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Представником позивача, у судовому засіданні 14.01.2020 не заперечувався той факт, що на дослідженому відеозаписі зображений саме ОСОБА_1 .

Посилання представника позивача на те, що на відеозапису ОСОБА_1 запропоновано пройти тест за допомогою газоаналізатора "Alkotest-6820" або у закладі охорони здоров`я вже після складання протоколу не приймається до уваги, оскільки така відмова не спростовується іншими наявними у справі доказами.

Крім того, суд зазначає, що позивач мав право самостійно вже після складання протоколу у визначені чинним законодавством строки пройти відповідне обстеження задля спростування твердження суб`єкту владних повноважень щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Проте, таких доказів позивачем до суду не надано.

Також суд зазначає, що за змістом наказу та з огляду на висновки службового розслідування позивача було звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що призвело до вчинку, несумісного з подальшим проходженням служби в поліції.

Суд зазначає, що в даній справі не розглядається питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Дана справа стосується наявності дисциплінарного проступку особи, а саме поведінки працівника поліції у відповідних умовах, відповідності дій працівника поліції службовій дисципліні.

Тому посилання представника позивача на те, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення не доведена, а тому не може бути підставою для звільнення з поліції, є необґрунтованим, оскільки судом досліджується саме вчинення дисциплінарного проступку, а не встановлюється вина позивача у вчиненні дій, що містять ознаки адміністративного правопорушення.

Тобто, в цьому випадку звільнення за порушення службової дисципліни є окремою самостійною підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, яка передбачена статтями 11, 13 Дисциплінарного статуту та не пов`язується з кінцевими рішеннями у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас службова дисципліна охоплює виконання поліцейським як тих обов`язків, що визначені у статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", так і тих, що визначені частиною третьою статті 3 Дисциплінарного статуту. Відповідно невиконання або неналежне виконання таких обов`язків є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Також суд зазначає, що в силу положень ч. 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту факт притягнення поліцейського зокрема до адміністративної відповідальності, визначається законодавцем як окрема підстава для дисциплінарної відповідальності.

Однак, позивача було звільнено зі служби в поліції саме за порушення службової дисципліни, а не за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, проявом такого порушення стало недотримання позивачем вимог п. 2.5 та 8.10 Правил дорожнього руху України, абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" та професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського та є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції.

Крім того, з огляду на особливий статус поліцейського, факт вчинення позивачем відповідних діянь не під час виконання ним службових обов`язків, на думку суду, не свідчить про неможливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

До того ж в силу приписів ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" та ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту обов`язки, недотримання яких поставлено у провину позивачу, повинні виконуватись поліцейськими повсякчас, а не лише під час безпосереднього виконання своїх службових обов`язків.

Щодо Правил етичної поведінки поліцейських, то відповідно до преамбули до наказу МВС України № 1179 від 09.11.2016 їх затвердження має на меті формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Крім того, пунктами, 2, 3 цих Правил визначено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України, а їх дотримання є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Метою Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги фактичний зміст тих основних вимог до поведінки поліцейського, що визначені у пункті 1 Розділу II Правил, суд вважає, що необхідність дотримання поліцейським відповідних морально-етичних обов`язків не обмежується лише робочим часом, а вимоги морального змісту є складовою їх службово-професійних обов`язків.

З огляду на системний аналіз наведених правових норм, чітко вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівники поліції повинні діяти на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначений законодавством. Вони повинні усвідомлювати значимість своєї місії, їх поведінка повинна зміцнювати та підтримувати довіру суспільства до Національної поліції України. Поліцейські зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку із тим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час виконання службових обов`язків, так і в поведінці у побуті. Дотримання бездоганної поведінки і безумовне виконання вимог чинного законодавства є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Суд наголошує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, поведінка особи рядового і начальницького складу повинна бути гідною, спрямованою на захист прав та інтересів громадян і держави України та відповідати званню працівника поліції.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

В силу статті 64 Закону України "Про національну поліцію" при прийнятті на службу до поліції майор поліції ОСОБА_1 складав Присягу на вірність Українському народові, і усвідомлював свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Проте, поведінка ОСОБА_1 не свідчать про те, що він з гідністю несе високе звання поліцейського, а свідчить про те, що особа підриває авторитет поліції, оскільки така поведінка викликає обурення у суспільства та безпосередньо свідчить про порушення вимог норм законодавства України.

Вказана позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.03.2019 у справі № 819/736/18 (провадження № К/9901/69758/18), від 02.05.2019 у справі № 825/1902/16 (провадження № К/9901/29784/18), від 17.07.2019 у справі № 806/2555/1 7 (провадження № К/9901/51279/18), від 25.04.2019 у справі № 824/739/16-а (провадження №_К/9901/21291/18).

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 суперечать змісту Присяги працівників поліції, оскільки підриває довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів Національної поліції в цілому, принижує їх авторитет. Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що своїми діями, які знайшли відображення у висновку службового розслідування, позивачем порушено службову дисципліну, що робить неможливим його подальшу службу в органах поліції.

Суд звертає увагу, що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11 березня 2019 року за № 228 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області", а як наслідок і наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12 березня 2019 року за № 72 о/с прийнято відповідачем у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України, у зв`язку із чим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування вищевказаних наказів не підлягають задоволенню.

Крім того, позовні вимоги в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.03.2019 по день прийняття постанови є похідними та також не підлягають задоволенню.

Враховуючи наявність встановлених під час розгляду судом справи фактів порушення позивачем Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських та Закону України "Про Національну поліцію", Правил дорожнього руху та Закону України "Про дорожній рух", а також не дотримання позивачем службової дисципліни та присяги, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя С.О.Чудних