Справа № 295/11757/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/11757/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Перекупка І.Г.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

23 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирська митниця ДФС на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2019 року (рішення прийнято у м. Житомирі, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Житомирської митниці ДФС України у справі про порушення митних правил № 0061/10100/19 від 15.07.2019 року за ст. 485 МК України.

2. У обґрунтування позову зазначила, що 15.07.2019 Житомирською митницею ДФС України в особі заступника начальника-начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Житомирської митниці ДФС Мірошніченко М.І. прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 0061/10100/19 згідно якої, ОСОБА_1 , визнана винною в тому, що з метою зменшення розміру суми митних платежів заявила в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості, що призвело до зменшення розмірів сум податків і зборів, а саме: мито - 3051,88 грн, акциз - 676,15 грн, ПДВ - 6849,37 грн, на загальну суму 10577,74 грн, чим вчинила порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 31732,20 (тридцять одна тисяча сімсот тридцять дві гривні 20 копійок).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2019 року позов задоволено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

5. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновок суду першої інстанції про складність визначення коду товару є безпідставним, оскільки згідно із службовою запискою управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Житомирської митниці від 06.03.2019 визначення коду товару не відносилось до складності визначення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що постановою ДФС в справі про порушення митних правил № 0061/0100/19 від 15.07.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, копію якої позивач 26.07.2019 засобами поштового зв`язку отримала від Державної фіскальної служби України.

7. Згідно з даною постановою 28.02.2019 до митного поста «Житомир - центральний» Житомирської митниці ДФС агентом з митного оформлення ТОВ « ЛЕДІС+» ОСОБА_1 О ОСОБА_2 для митного оформлення в режимі «імпорт 40» подано митну декларацію на товар: вживаний мотоцикл: марка - Zero, модель - FХ, колір-Чорний, номер кузова-538 НОМЕР_1 , кількість місць - 2, призначення для перевезення пасажирів на дорогах загального використання, тип двигуна - електричний, тип мотоцикла - ендуро, колісна формула - 2x1, календарний рік виготовлення-2015, модельний рік виготовлення-2015, та товаросупровідні документи на товар, а саме: рахунок-фактура №300187 від 19.11.2018, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.11.2018 № V, одержувач - ОСОБА_3 (Пос.ТР216447 від.31.08.2018 р. вид.5101. Зареєстр. с. Білине, Балтський р-н, Одеська обл., вул. Центральна, буд. 30), особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_4 (Пасп. НОМЕР_2 від 11.05.2002 р., вид. Заводським РВ УМВС Укр., в Микол., обл АДРЕСА_1 Зареєстр АДРЕСА_2 ). Агентом з митного оформлення ТОВ «Ледіс+» ОСОБА_1 у гр 33 на вказаний товар визначено код товару УКТЗЕД-, який звільняється від оподаткування ввізним митом та ПДВ при митному оформленні.

8. Здійснюючи контроль правильності класифікації товару, 01.03.2019 відділом УАМП та МТР Житомирської митниці ДФС, керуючись документами, наданими для митного оформлення, був змінений код товару на 87119090, який оподатковується ввізним митом - 10%, акцизом - 22 EUR та ПДВ-20%, на підставі чого 07.03.2019 складений протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

9. Не погоджуючись з постановою про порушення митних правил, позивач звернувся до суду про її скасування.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки ним виконано вимоги Митного кодексу України при декларуванні товару, правильно зазначено відомості про товар, а сама по собі невірна класифікація товару за кодом УКТЗЕД не утворює складу правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

11. Відповідач вважає, що заявлення в ЕМД недостовірної інформації про код товару, що декларується є тими неправомірними та протиправними діями позивача спрямованими на незаконне звільнення від сплати у повному обсязі митних платежів.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

13. Відповідно до ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

14. Відповідно до ст.266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

15. Відповідно до ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

16. Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

17. За змістом ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

18. Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

19. Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно МК України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

20. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

21. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

22. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

23. Відповідно до мотивів прийнятої постанови підставою для притягнення позивача до відповідальності стало заявлення ним в митній декларації, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, неправдивих відомостей щодо коду товару згідно УКТЗЕД, що призвело до ухилення від сплати митних платежів на суму 10577,74 грн.

24. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що Житомирська митниця ДФС в оскарженій позивачем постанові не зазначила доказів протиправності дій позивача та доказів вини у формі прямого умислу, тобто, що дії позивача були спрямовані саме на зазначення неправдивих відомостей з метою зменшення митних платежів.

25. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на такі мотиви.

26. Слід звернути увагу на те, що декларування товару позивачем здійснювалось у відповідності до вимог ст. ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар. Висновок управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Житомирської митниці щодо визначення коду товару згідно УКТЗЕД ґрунтується на тих саме відомостях про товар, що були задекларовані позивачем у митній декларації, будь-яких невідповідностей, зазначених позивачем у декларації відомостей про товар щодо його найменування, ваги, кількості, ціни, походження, відправника та інші, під час митного оформлення не встановлено та фактично підставою для притягнення останнього до відповідальності стало неправильне зазначення коду УКТЗЕД товару в поданій ним митній декларації.

27. Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року №651(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації. Тобто, декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

28. При цьому, орган доходів і зборів зобов`язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов`язковим для митних цілей. Само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

29. Разом з тим, відповідно до диспозиції ст.485 Митного кодексу України передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не безпосередньо за неправильне визначення такого коду.

30. Як свідчать матеріали справи, неправильне визначення позивачем коду товару згідно з УКТЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів.

31. Таким чином, сам факт помилки у визначенні коду за УКТЗЕД без зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення цього коду, не може бути безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

32. Окремо зазначеного слід зауважити, що позивачем у подальшому складено нову митну декларацію на наведений вище товар, а саме: UA101070/, в графі 33 якої зазначено код УКТЗЕД - та в графі 47 нарахування платежів: мито 10% - 3051,88 грн; акциз 22 EUR - 676,15 грн; ПДВ 20% - 6849,37 грн, які сплачено, а товар розмитнено. Ця обставина підтверджує відсутність умислу у діях позивача уникнути сплати митних платежів, оскільки позивачем своєчасно та без зволікань усунуто виявлені митним органом недоліки в наданій для розмитнення товару інформації.

33. У висновках Державної митної служби України, викладених у листах від 31 березня 2009 року №11/1.20/2838-ЕП, від 21 вересня 2011 року №20/4-11/06037-ЕП, зазначається, що: часто митницями не враховується, що сам по собі факт зазначення у ВМД невірного коду товару за УКТЗЕТ і коригування розміру нарахованих митних платежів не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил; висновок про виявлення факту порушення митних правил повинен робитися виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта»; обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і однозначності класифікації товару; у разі, коли після неодноразових митних оформлень товару із встановленим певним кодом за УКТЗЕД, під час чергового митного оформлення того ж самого товару, виноситься рішення про визначення іншого коду, питання про наявність вини в діях декларанта може розглядатись тільки в залежності від висновків службового розслідування щодо вини посадових осіб митного органу у невірній класифікації товару, допущеній у попередніх або новій ситуаціях.

34. Отже, порушення декларантом правил класифікації товарів (невірне визначення коду УКТЗЕД під час декларування) при наявності складного випадку класифікації та наданні ним достовірних документів, достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та не вважається порушенням митних правил.

35. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

36. На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих доказів на підтвердження наявності умислу декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар).

37. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 року у справі № 334/1738/16-а (2-а/334/124/16) (адміністративне провадження №К/9901/11461/18) та від 13.12.2018 року у справі № № 759/360/17 (адміністративне провадження №К/9901/60666/18).

38. Наведені вище висновки спростовують доводи Житомирської митниці, які по суті є тими ж, що й були викладені суб`єктом владних повноважень у поданому відзиві на позовну заяву.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

39. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

40. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

44. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Житомирська митниця ДФС залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.