Справа № 340/719/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року справа № 340/719/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Міської ради м.Кропивницького (далі - Управління) про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення штрафу і припису,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправними дій щодо прийняття постанови про накладення штрафу в сумі 69156 грн. від 12 березня 2019 року та припису від 25 лютого 2019 року.

Водночас просив суд визнати протиправними та скасувати такі рішення.

Представник позивача підтримав вимоги заяви та пояснив, що павільйон роздрібної торгівлі розміщено на території м.Кропивницького відповідно до змісту інвестиційного договору, який підписано з Кіровоградською міською радою (Міська рада м.Кропивницького (далі - Рада)).

Стверджував, що, розміщуючи павільйон, позивач отримав усі необхідні дозволи та не проводив жодних будівельних робіт.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.79).

У судовому засіданні представник Управління пояснила, що павільйон збудовано (фундамент) без наявності документів, які дають право на виконання будівельних робіт.

Водночас стверджувала, що павільйон збудований на земельній ділянці, котра не відведена для цієї мети.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.187-188).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши експерта і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 24 квітня 2009 року ФОП ОСОБА_1 та структурний підрозділ Ради уклали договір на облаштування та утримання зупинки громадського транспортного засобу (а.с.44-45).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За умовами правочину позивач зобов`язався на власний ризик упорядкувати зупинку громадського транспорту з влаштуванням заїзних кишень та розміщення павільйону роздрібної торгівлі по просп.Правди (зупинка «Автовокзал №2») в м.Кіровограді.

Позивач розмістив павільйон у тому ж році, попередньо отримавши усі необхідні дозволи (а.с.46-70).

Представник ФОП Загребельного К.В. повідомив, що павільйон не будувався, а на місце розташування привозився у зібраному стані.

Зазначив, що павільйон розміщено на металевих конструкціях, які вкопані у землю.

25 лютого 2019 року Управління провело позапланову перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на підставі звернення заступника Ради про самочинне будівництво від 08 числа того ж місяця і року (а.с.82).

Інспектори встановили, що павільйон збудований, а позивач не надав документів, які підтверджують право на виконання будівельних робіт (капітальне будівництво) (а.с.25-36).

У акті перевірки зазначено, що представник ФОП Загребельного К.В. відмовилась виконати підпис у ньому та отримати його копію.

Того ж дня інспектор Управління прийняв припис №4ю, яким зобов`язав позивача усунути вимоги містобудівного законодавства шляхом знесення об`єкта будівництва до 25 квітня 2019 року (а.с.42-43).

У приписі зазначено, що представник ФОП Загребельного К.В. відмовилась виконати підпис у ньому та отримати його копію.

12 березня 2019 року керівник Управління прийняв постанову №4ю, якою наклав на позивача штраф у сумі 69156 грн. на підставі припису пункту 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с.40-41).

У прийнятті рішення брав участь представник ФОП Загребельного К.В.

18 березня 2019 року судовий експерт Петров М.С. виконав будівельно-технічне дослідження на замовлення позивача, надавши висновок №212 (а.с.113-127).

Експерт зробив висновок, що торгівельний павільйон не являється капітальною будівлею.

Суд допитав експерта ОСОБА_2 .

Експерт підтвердив висновок та показав, що павільйон не обладнаний фундаментом, а приварений до металевих конструкцій, які вкопані в землю.

Зазначив, що павільйон у будь-який час може бути переміщений у інше місце без пошкодження жодних конструкцій, які складають основу.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, якщо особа оскаржує незаконні дії стосовно прийняття рішення і останнє, то предметом судового розгляду є рішення, оскільки дії знайшли відображення (трансформувались) у ньому.

Позивач розмістив павільйон на законних підставах (інвестиційний договір).

ФОП ОСОБА_1 не ставить під сумнів законність призначення перевірки.

Станом на час введення в експлуатацію павільйону (2009 рік) діяв наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05 грудня 2000 року №273, яким затверджено Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт (далі - Порядок).

Приписами пункту 1.1 Порядку встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об`єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що

посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника

на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями

державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів.

Отже, якщо ФОП ОСОБА_1 проводив будівельні роботи (роботи з будівництва), то у нього виник обов`язок отримати дозвіл на виконання таких робіт.

Вирішуючи позов, у суду виник обов`язок дати відповідь на таке запитання: чи являється павільйон капітальною будівлею?

Так, приписами частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, будівництво стосується виключно об`єкта нерухомості.

У даному випадку Управління стверджує, що ФОП ОСОБА_1 здійснив нове будівництво (розміщення павільйону), не отримавши дозволу державного органу.

Оглядаючи павільйон, експерт встановив наступне: фундамент - металевий стовбчастий; стіни - металевий каркас, який обшитий листами з металопрофілю; перекриття - металевий каркас; підлога - ДСП.

Приписами частини 1 статті 181 ЦК України встановлено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Приписами частини 2 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Незважаючи, що павільйон розміщений на металевому стовбчастому фундаменті (не є складовою павільйону), його не можна віднести до об`єкт нерухомості, про що зробив висновок і експерт.

Так, переміщення павільйону можливе без його знецінення та зміни призначення (зрізається з`єднання металевих стовбців фундаменту, на якому розміщений павільйон).

Така можливість виключає віднесення до об`єктів нерухомості.

Тому, ФОП ОСОБА_1 не здійснював нове будівництво.

Отже, у нього не виник обов`язок отримати дозвіл на виконання будівельних робіт, розміщуючи павільйон.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність оскаржених рішень Управління (порушення припису пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України).

Як наслідок, суд зробив висновок і про задоволення позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 3842 грн. (а.с.4).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати припис управління Державного архітектурно-будівельного контролю Міської ради м.Кропивницького від 25 лютого 2019 року №4ю щодо усунення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Міської ради м.Кропивницького від 12 березня 2019 року №4ю, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 69156 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Міської ради м.Кропивницького на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3842 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей