Справа № 127/31216/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/31216/19

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.В.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

23 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

апелянта: ОСОБА_1

представника відповідача: Вихристюк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року (рішення прийнято у м. Вінниці, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Вінницької митниці ДФС України Калашнікова Валентина Валентиновича про порушення митних правил № 0900/40100/19,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову про порушення митних правил № 0900/40100/19 від 05.11.2019.

2. У обґрунтування позову зазначив, що 12.09.2019 старшим державним інспектором митного поста «Ямпіль» Вінницької митниці ДФС Чернятинським Я.Ю. щодо ОСОБА_1 складено протокол №0900/40100/19 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України. 05.11.2019 начальником Вінницької митниці ДФС Калашніковим В.В. на підставі зазначеного протоколу винесена оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 363073,77 грн. Згідно з постановою при переміщенні через митний кордон України ТЗ «АUDI A 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 (країна реєстрації Велика Британія), № кузову WAUZZZ4F46N005209, з метою ухилення від сплати митних платежів ОСОБА_1 надав паспорт громадянина Великої Британії, який є підставою для надання пільг, а саме: незастосування заходів гарантування при ввезенні ТЗ особистого користування, маючи при цьому статус резидента, тобто на думку відповідача, позивач навмисно здійснив перетин митного кордону України з паспортом громадянина Великої Британії, а вивозив автомобіль як резидент України, пред`явивши старшому державному інспектору митного поста «Ямпіль» Вінницької митниці ДФС Чернятинському ОСОБА_2 Ю. паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Вказану постанову позивач вважає незаконною, та такою що підлягає скасуванню враховуючи те, що не визнає себе винуватим у порушенні митних правил, з огляду відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

3. Так, позивач зазначає що в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки в ході розгляду протоколу про порушення митних правил не встановлено та не доведено, що він діяв з умислом, тобто цілеспрямовано та усвідомлено чинив так, щоб уникнути сплати митних платежів. Вказує, що він є громадянином Великої Британії, що підтверджується копією паспорта громадянина цієї держави. З листа Консульства Великої Британії в Україні від 11.06.2018 вбачається реальна неможливість довести місце реєстрації позивача у Великій Британії через відсутність центрального реєстраційного органу, який міг би видати документ ОСОБА_1 про зареєстроване місце проживання. Підставою накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач має паспорт громадянина України, а тому є резидентом у розумінні митного законодавства України. Підтвердженням того, що позивач є громадянином Великої Британії та постійно проживає на території цієї держави є свідоцтва про народження на території Великої Британії двох його дітей, картка постійного місця проживання у Великій Британії та договір лізингу офісу і обладнання на 5 років. Поважною причиною пропуску законного перебування автомобіля позивача на території України є те, що ТЗ перебував під арештом з січня 2019 року по 05.09.2019.

4. Як підставу протиправності оскаржуваної постанови позивач також зазначає ненаведення у постанові порядку розрахунку штрафної санкції у розмірі 300% від суми митних платежів станом на час вчинення правопорушення (що впливає на визначення суми штрафу), не зазначено посилань на звіт експерта про визначення митної вартості. Розрахунок митних платежів здійснено на підставі службової записки відділу митних платежів та митно тарифного регулювання Вінницької митниці ДФС від 04.11.2019, що на думку позивача є також неправомірним.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

7. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які свідчать про те, що позивач є громадянином Великої Британії, про що свідчить картка постійного місця проживання у Британії серії RE НОМЕР_3 , яка видається лише після перевірки, що громадянин перебував на території Держави більше, ніж 300 днів на рік та підлягає анулюванню після перевірки інформації та за умови, що за 5 (п`ять) років громадянин був поза межами Англії не більше 450 днів, тобто 90 днів на рік.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Судом встановлено, що постановою начальника Вінницької митниці ДФС № 0900/40100/19 від 05.11.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 363073,77 грн, що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів (а.с. 13).

9. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12.09.2019 о 12.26 год. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску «Ямпіль Косеуць» митного поста «Ямпіль» Вінницької митниці ДФС, з метою перетину митного кордону, в напрямку «виїзд з України», прибув легковий автомобіль марки «АUDI A 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (країна реєстрації Велика Британія), кузов НОМЕР_5 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що слідував з України до Республіки Молдова. До митного контролю громадянин ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон FC НОМЕР_6 , виданий 30.03.2016 органом 0523, Україна. Даний документ був наданий ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що паспорт гр. Великої Британії НОМЕР_7 , що виданий 31.05.2017 органом HMPO на ім`я ОСОБА_3 , вилучено Державною прикордонною службою України 12.09.2019 протоколом про адміністративне правопорушення № 151949 від 12.09.2019.

10. На підставі інформації АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМСУ розділ «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» встановлено, що гр. ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «АUDI A 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (країна реєстрації Велика Британія), кузов НОМЕР_5 , через міжнародний пункт пропуску «Болган Хрістова» митного поста «Піщанка» Вінницької митниці ДФС в митному режимі «тимчасове ввезення» до одного року, з метою особистого користування, як підставу ввезення надав паспорт громадянина Великої Британії НОМЕР_7 , виданий 31.05.2017 органом HMPO на ім`я ОСОБА_3 .

11. Таким чином за результатами митних процедур встановлено, що, маючи статус "резидента", для перетину митного кордону на вказаному транспортному засобі громадянин України ОСОБА_1 використав документ зі статусом "нерезидента" - паспорт громадянина Великої Британії.

12. З метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України щодо вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_1 надав паспортний документ зі статусом «нерезидент».

13. Таким чином, під час ввезення транспортного засобу марки «АUDI A 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (країна реєстрації Велика Британія), кузов НОМЕР_5 , через митний кордон України ОСОБА_1 маючи статус "резидента", надав документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

14. Не погоджуючись з постановою про порушення митних правил, позивач звернувся до суду про її скасування.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

15. Скаржник вважає, що в супереч вимогам КАС України відповідач не спростував його твердження, що він є нерезидентом, а суд помилково вважав доведеним факт його резидентства, незважаючи на наявні документи, які спростовують даний факт.

16. Відповідач вважає, що незважаючи на набуття позивачем громадянства Великої Британії у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом, оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні. Таким чином, переміщуючи транспортний засіб через митний кордон України позивач зобов`язаний сплачувати необхідні митні платежі, проте, маючи статус громадянина-резидента, останній вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання паспортного документу громадянина Великої Британії. Крім того, під час провадження у справі про порушення митних правил, митним органом була дотримана встановлена законом процедура забезпечено права позивача, а вартість транспортного засобу та відповідно сума митних платежів, що підлягала сплаті і відповідно розмір штрафу розраховано відповідно до вимог закону на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Статтею 485 Митного кодексу України (МК України) визначено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

18. Згідно з п. 1 ст. 377 МК України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

19. Згідно з ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

20. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

21. Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

22. Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

23. Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

24. Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

25. Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

27. Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме: мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

28. Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що громадянин України ОСОБА_1 при наявності паспортів двох держав - України та Великої Британії, свідомо подав саме паспорт громадянина Великої Британії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов`язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в його діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України. Також суд вказав, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання за кордоном України.

29. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

30. Підставою накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач під час ввезення транспортного засобу марки «АUDI A 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (країна реєстрації Велика Британія), кузов НОМЕР_5 , через митний кордон України ОСОБА_1 маючи статус "резидента", надав документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

31. Пунктом 50 ч.1ст. 4 Митного кодексу України визначено, що резиденти це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном;

32. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

33. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

34. Стаття 6 зазначеного Закону визначає, що реєстрація та продовження реєстрації тимчасового перебування іноземців, осіб без громадянства здійснюються відповідно до законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

35. Згідно з листом ДФС від 10.02.2016 № 1341/М/99-99-17-02-03-14 відповідно до п.п. 14.1.122 п. 14.1 ст.14 Кодексу нерезидент це фізична особа, яка не є резидентом України. Статус резидента в Україні визначається відповідно до положень п.п. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, зокрема, фізична особа - резидент це фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі, якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року. Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності. Документами, що підтверджують перебування фізичної особи нерезидента на митній території України понад 183 календарні дні є паспортний документ та/або імміграційна картка, довідка з прикордонної служби, а також документи, на підставі яких він тимчасово (постійно) проживає в Україні.

36. Судом встановлено, що позивач є громадянином Великобританії, що підтверджується копією паспорта, має картку постійного проживання у Великобританії серії НОМЕР_8 . Водночас, позивач є громадянином України, що підтверджується копією паспорта, який має зареєстроване місце проживання в Україні ( АДРЕСА_1

37. З листа Державної прикордонної служби України від 28.12.2019 № 184/Ш-18839, який надано у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та містить відомості перетину державного кордону, вбачається, що позивач перебував на території України менше 183 днів на рік. Тобто, територія України не є центром його життєвих інтересів.

38. Отже, колегія суддів вважає, що позивач є нерезидентом у розумінні вимог чинного митного та податкового законодавства України і сам факт законного його проживання на території України на підставі паспорту громадянина України та зареєстрованого місця проживання не є доказом того, що зазначений громадянин є резидентом України.

39. Відповідно до вимог ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

40. Відповідно до частини першої, другої статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

41. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

42. Відповідно до частини першої статті 508 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. Згідно частини другої цієї статті до процесуальних дій належать зокрема складення протоколу про порушення митних правил; опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; а також інші процесуальні дії.

43. Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

44. Проте відповідач не надав доказів правомірності свого рішення.

45. Суд викладеного не встановив, у зв`язку з чим прийняв необґрунтоване та незаконне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

46. Отже, оскільки під час розгляду даної справи колегією суддів з`ясовано факти нез`ясування митним органом обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення, то суд приходить до висновку, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

47. З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

48. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

53. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

54. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

55. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

56. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати постанову Вінницької митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0900/40100/19 від 05.11.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в сумі 363073,77 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.