Справа № 640/18044/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ № 640/18044/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особадержавного реєстратора Київської міської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича ОСОБА_2
провизнання протиправними дій та рішень, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до державного реєстратора Київської міської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича від 09.08.2018 щодо державної реєстрації переходу від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 права власності на 2/5 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31) та на 2/5 частини земельної ділянки кадастровий №:03:006:0044 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31);

- визнати протиправним рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича від 09.08.2018 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 2/5 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31) та на 2/5 частини земельної ділянки кадастровий №:03:006:0044 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31);

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 2/5 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31) та на 2/5 частини земельної ділянки кадастровий № :03:006:0044 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31);

- скасувати державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - НОМЕР_1 ) та на земельну ділянку кадастровий № :03:006:0044 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта - 31).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржувані реєстраційні дії було вчинено із суттєвими порушеннями законодавчих положень. Так, за твердженням позивача, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором скасовано запис про право власності ОСОБА_1 на відповідне нерухоме майно без прийняття рішення про таку реєстраційну дію, оскільки в інформаційних довідках відсутня інформація щодо рішення про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, у позовній заяві наголошено на тому, що відповідачем вчинено реєстраційну дію щодо іншого майна ніж те, стосовно якого приймалось судове рішення, не взявши до уваги розбіжності між даними Державного реєстру та документами, які надано ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації, оскільки відповідач зареєстрував право власності ОСОБА_2 на 2/5 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , однак у рішенні Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 та рішенні Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 у справі №372/2227/15-ц визнано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 . Вказані порушення, як наголошено позивачем, призвели до порушення прав та обмеження інтересів останнього, оскільки у Державному реєстрі про позивача розміщено неправдиву інформацію про те, що він начебто продав дороге нерухоме майно, що може призвести до покладення на нього надмірних податкових зобов`язань. Крім того, у зв`язку з відсутністю спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стосовно права на 3/5 частини зазначеного майна, позивачем зазначено, що в останнього є всі підстави вважати 3/5 нерухомості своєю власністю, але вилучення цих даних з Державного реєстру призвело до безпідставного позбавлення позивача юридичного права опікуватись цим майном.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.11.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та пояснень третьої особи, а також витребувано від відповідача копії матеріалів реєстраційних справ, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення.

26.11.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшло повідомлення про те, що після проведення державної реєстрації щодо спірних об`єктів нерухомого майна документи були надіслані поштовим відправленням до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

На підставі викладеного, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2018 Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії наступних документів: матеріалів реєстраційних справ на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами 231 і 31, відповідно та на підставі яких державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської рад «Добробут-Гарант» Бойко О.М. були прийняті реєстраційні рішення за індексними номерами 424545508 від 09.08.2018 та індексний номер 42453969 від 09.08.2018, та вчинені про право власності за номерами 27420337 і 27420069.

У той же час, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 21.01.2019 №074/07/1-251 повідомив суд про те, що витребувані ухвалою від 27.12.2018 матеріали не перебувають на обліку у Департаменті, оскільки документи стосуються державної реєстрації прав на нерухоме майно, що знаходиться на обліку в Обухівському районі Київської області

Надалі, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2019 державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської рад «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича зобов`язано надати суду наявні у нього документальні докази надсилання ним матеріалів реєстраційних справ на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами 231 і 31 до місця їх зберігання (у вигляді оригіналів або засвідчених належним чином копій документів).

З огляду на невиконання відповідачем ухвали від 07.02.2019, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2019 до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича застосовано захід процесуального примусу шляхом накладення на нього штрафу у порядку, визначеному ч. 1 ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, а ухвалою від 10.09.2019 - захід процесуального примусу шляхом тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.

Водночас, листом від 25.11.2019 №60128856/34 начальником Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомлено, що 26.11.2019, керуючись п. 5, п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2019 від Сектора з питань державної реєстрації Обухівської районної державної адміністрації витребувано належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційних справ на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами 31 і 31, відповідно та на підставі яких відповідачем прийнято оскаржувані рішення - індексний номер 42454508 від 09.08.2018 та індексний номер 42453969 від 09.08.2018, а також вчинені записи про право власності за номерами 27420337 і 27420069, або вказано зазначити про причини неможливості їхнього подання.

Разом з тим, станом на момент розгляду даної справи судом ані відповідачем, ані рештою суб`єктів, на яких покладено обов`язок зі зберігання матеріалів реєстраційних справ, не надано суду копій витребуваних матеріалів. Крім того, відповідачем також не було надано відзиву, з огляду на що, виходячи з положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, 29.01.2019 від представника третьої особи через канцелярію суду надійшли письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких вказано про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв`язку з тим, що належність права власності за ОСОБА_2 на зазначені 2/5 частини об`єктів нерухомого майна встановлено судовим рішенням у справі №372/2227/15.

09.04.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшли пояснення, в яких додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, пояснення третьої особи та відповідь на такі пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 20.08.2018, державним реєстратором Київської міської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наступні записи:

№27420337 на підставі рішення останнього про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.08.2018 №42454508 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0044 за адресою АДРЕСА_6 щодо права приватної власності у розмірі 2/5 за ОСОБА_2 (підстава виникнення права власності: рішення Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 у справі №22-ц/780/4517/16 та рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 у справі №372/2227/15-ц);

№27420069 на підставі рішення останнього про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.08.2018 №42453969 щодо житлового будинку, розміщеного за адресою АДРЕСА_1 , щодо права приватної власності у розмірі 2/5 за ОСОБА_2 (підстава виникнення права власності: рішення Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 у справі №22-ц/780/4517/16 та рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 у справі №372/2227/15-ц).

Вважаючи вказані рішення та записи протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У силу п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Приписами ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що в якості підстави виникнення права власності у розмірі 2/5 за ОСОБА_2 на спірні об`єкти нерухомого майна вказано рішення Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 у справі №22-ц/780/4517/16 та рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 у справі №372/2227/15-ц, на підставі чого державним реєстратором прийнято оскаржувані рішення та внесено оскаржувані записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 у справі №372/2227/15-ц, зокрема, визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений 22 травня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним Андрієм Олеговичем та зареєстрованим в реєстрі за №11030; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений 22 травня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і посвідчений нотаріально Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним Андрієм Олеговичем та зареєстрованим в реєстрі за №11029; визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 767,7 кв. м; басейн загальною площею 479,9 кв.м; будинок для персоналу загальною площею 211,8 кв.м, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,75 га, кадастровий номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,75 га, кадастровий номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,75 га, кадастровий номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме: право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 767,7 кв. м; право власності на 1/2 частину басейну загальною площею 479,9 кв.м; право власності на 1/2 частину будинку для персоналу загальною площею 211,8 кв.м, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,75 га, кадастровий; номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме: право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 767,7 кв. м; право власності на 1/2 частину басейну загальною площею 479,9 кв.м; право власності на 1/2 частину будинку для персоналу загальною площею 211,8 кв.м, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,75 га, кадастровий; номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 у справі №22-ц/780/4517/16 рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на нерухоме майно змінено; визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/5 частин земельної ділянки загальною площею 0,75 га, кадастровий номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частин земельної ділянки загальною площею 0,75 га, кадастровий номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/5 частин житлового будинку загальною площею 767,7 кв.м.; право власності на 3/5 частин басейну загальною площею 479,9 кв.м.; право власності на 3/5 будинку для персоналу загальною площею 211,8 кв.м., що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,75 га, кадастровий номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частин житлового будинку загальною площею 767,7 кв.м.; право власності на 2/5 частин басейну загальною площею 479,9 кв.м.; право власності на 2/5 будинку для персоналу загальною площею 211,8 кв.м., що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,75 га, кадастровий номер :03:006:0044 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №372/2227/15-ц у задоволенні заяви про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015, рішення Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

З огляду на викладене вбачається, що оскаржувані рішення та записи винесено та вчинено саме на підставі вказаних судових рішень, які, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, набрали законної сили та не скасовані у встановленому для цього порядку, а також безпосередньо є підставою для державної реєстрації права власності, у силу п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, суд звертає увагу, що питання щодо права власності на спірні об`єкти нерухомого майна також вирішено у рішенні Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 у справі №372/2227/15-ц та рішенні Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 у справі №22-ц/780/4517/16, та, відповідно, не є предметом дослідження, у межах заявлених позовних вимог, у даній адміністративній справі.

При цьому, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Позивачем, у силу п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

У свою чергу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, у межах розгляду адміністративної справи першочергово слід встановити наявність в особи, яка звернулась до суду (позивача), дійсного порушеного права (свобод або законного інтересу), який потребує ефективного захисту з боку суду.

Разом з тим, у розглядуваній адміністративній справі у позивача відсутнє порушене право, оскільки питання щодо права власності на спірні об`єкти нерухомого майна вже вирішено за його участі у межах іншої цивільної справи. Натомість, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відтак, оскаржуваними діями, рішеннями та записами лише підтверджено, з огляду на судові рішення, факт набуття іншою особою (не позивачем) ОСОБА_2 права власності на відповідне нерухоме майно.

При цьому, можливі процедурні порушення з боку відповідача, як державного реєстратора, не спростовують викладеного, з урахуванням того, що з інформації, наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чітко вбачається підстава набуття третьою особою права власності на спірні об`єкти нерухомого майна - відповідні судові рішення, - що виключає твердження позивача про розміщення неправдивої інформації стосовно продажу ОСОБА_1 коштовного нерухомого майна, що начебто може призвести до покладення на нього надмірних податкових зобов`язань.

На підставі викладеного, виходячи із заявлених предмету та підстав позову, суд дійшов до висновку про відсутність законодавчо мотивованих підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних дій, рішень та записів.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) до державного реєстратора Київської міської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойка Олега Миколайовича (03055, м. Київ, просп. Перемоги, 15, кв. 78), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок