Справа № 440/1673/19
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р.Справа № 440/1673/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Зеленського В.В.,

Суддів: П`янової Я.В. ,Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 21.10.19 року по справі № 440/1673/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2019 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач; ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням уточненої позовної заяви, до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови першого заступника Управління Держпраці у Полтавській області Масленка О.І. №ПЛ3844/163/АВ/П/ТД/ФС від 11 квітня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 250380 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (ідентифікаційний код 39777136, вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014) про визнання протиправною та скасування постанови було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що при зверненні до адміністративного суду позивач вказував на 9 причин протиправності та необґрунтованості накладення штрафу, які при винесенні рішення були не враховані.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційне оскарження, відповідач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.11.2008, основним видом економічної діяльності позивача визначено 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якої наявна у матеріалах справи.

Наказом Управління Держпраці у Полтавській області від 21.03.2019 № 70П "Про проведення заходів державного контролю" на підставі Порядку здійснення державного контрою за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України, та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" наказано провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю, зокрема, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів О. Москаленко у діяльності ФОП ОСОБА_1 . Підстава: аналіз "Паспорту неформальної зайнятості населення Полтавської області" та ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці у промисловості і торгівлі №81 1947 року (пункт 1.14 наказу).

Москаленко Оксана Іванівна призначена на посаду головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів 03.06.2015 наказом Управління Держпраці в Полтавській області №3/к від 03.06.2015 "Про прийом у порядку переведення".

На підставі вказаного наказу начальником Управління Держпраці в Полтавській області С.Щербаком видано головному державному інспектору Москаленко Олені Іванівні направлення від 22.03.2019 №602 на проведення заходу державного контролю на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1 (питання, що підлягають контролю: додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, оплати праці та режиму роботи), дата початку та дата закінчення заходу з 25.03.2019 по 26.03.2019.

Вказане направлення на проведення заходу державного контролю від 22.03.2019 №602 вручено позивачу 25.03.2019, що підтверджується відміткою про вручення та підписом позивача із зазначенням дати вручення 25.03.2019 на примірнику направлення, копія якого наявна у матеріалах справи.

У термін з 25.03.2019 по 26.03.2019 інспектором праці Управління Держпраці у Полтавській області Москаленко Оленою Іванівною проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт № ПЛ3844/163/АВ від 26.03.2019.

У акті № ПЛ3844/163/АВ від 26.03.2019 наявні відмітки, крім іншого, про пред`явлення інспектором праці службового посвідчення та інформування перед підписанням акта керівника об`єкта відвідування або його уповноваженого представника про їх права та обов`язки.

Акт інспекційного відвідування №ПЛ3844/163/АВ від 26.03.2019 підписаний ОСОБА_1 та примірник вказаного акта отриманий ФОП ОСОБА_1 27.03.2019, що підтверджується відміткою про отримання та підписом позивача на примірнику акта із зазначенням дати 27.03.2019

29.03.2019 першим заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Масленко О.І. прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ПЛ3844/163/АВ/П/ТД, яким вирішено розгляд справи про накладення штрафу відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю призначити на 11 квітня 2019 року в Управлінні Держпраці у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119.

06.04.2019 ФОП ОСОБА_1 вручено запрошення Управління Держпраці у Полтавській області від 29.03.2019 №02-12/2144 /том 1 а.с. 162/ на розгляд справи за порушення законодавства про працю відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП на 11 квітня 2019 року на 11:20 за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №975, копія якого наявна у матеріалах справи.

Розгляд справи відбувся 11.04.2019, на розгляд справи прибув ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом розгляду справи від 11.04.2019, копія якого наявна у матеріалах справи.

У вказаному протоколі розгляду справи від 11.04.2019 наявна відмітка про те, що роботодавцю ФОП ОСОБА_1 були роз`яснені права щодо можливості заявлення клопотань, пояснень, зауважень, надання додаткових документів, що мають значення при розгляді справи по суті та оскарження постанови у судовому порядку. Також у протоколі розгляду справи від 11.04.2019 у графі "пояснення, заперечення, що надавалися в ході розгляду справи (опис)" ФОП ОСОБА_1 зазначено "Розглядати справу без адвоката не буду".

11.04.2019 першим заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Масленком О.І. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ/3844/163/АВ/П/ТД/ФС, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 250380 грн.

Позивач не погодився з постановою Управління Держпраці у Полтавській області від 11.04.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ/3844/163/АВ/П/ТД/ФС, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що постанова Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ/3844/163/АВ/П/ТД/ФС від 11 квітня 2019 року, прийнята на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 цього Положення /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення про Державну службу України з питань праці передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 № 340, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Голови обласних державних адміністрацій координують діяльність Управлінь Держпраці і сприяють їм у виконанні покладених на них завдань. Повноваження Управлінь Держпраці поширюються на територію відповідної області.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 № 340, Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Частинами 4, 5 статті 2 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно до статті 259 Кодексу законів про працю України /надалі - КЗпП України/ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні" /чинного на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок №295/.

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку №295, відповідно до приписів підпункту 3 якого інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці у промисловості і торгівлі №81 1947 року передбачено, що інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці у промисловості і торгівлі №81 1947 року інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.11.2008, основним видом економічної діяльності позивача визначено 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якої наявна у матеріалах справи.

У термін з 25.03.2019 по 26.03.2019 інспектором праці Управління Держпраці у Полтавській області Москаленко Оленою Іванівною проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт № ПЛ3844/163/АВ від 26.03.2019.

У акті № ПЛ3844/163/АВ від 26.03.2019 наявні відмітки, крім іншого, про пред`явлення інспектором праці службового посвідчення та інформування перед підписанням акта керівника об`єкта відвідування або його уповноваженого представника про їх права та обов`язки .

Акт інспекційного відвідування №ПЛ3844/163/АВ від 26.03.2019 підписаний ОСОБА_1 та примірник вказаного акта отриманий ФОП ОСОБА_1 27.03.2019, що підтверджується відміткою про отримання та підписом позивача на примірнику акта із зазначенням дати 27.03.2019.

При цьому, у акті інспекційного відвідування не міститься заперечень чи відміток, зроблених позивачем, про не пред`явлення інспектором праці службового посвідчення або/та про не інформування перед підписанням акта керівника об`єкта відвідування або його уповноваженого представника про їх права та обов`язки.

У розділі ІІІ "Опис виявлених порушень" акту № ПЛ3844/163/АВ від 26.03.2019 зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 , зокрема, частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме, вказано, що з метою проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 25.03.2019 об 9 годині 30 хв. та 10 годин 30 хв. здійснено виходи за фактичними місцями здійснення основного виду діяльності (роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах), а саме: м. Пирятин вул. Соборна 29 та м . Пирятин вул . Цибаня 2 А. У приміщенні аптеки за фактичною адресою м. Пирятин вул. Соборна 29 знаходилися гр. ОСОБА_5 , з якою заключено трудовий договір від 01.09.2016 року, та гр. ОСОБА_6 , яка працює на умовах цивільно-правового договору. Згідно письмових пояснень, наданих гр. ОСОБА_6 " Я ОСОБА_12. , працюю в ФОП ОСОБА_1 в апт. п. № 2 по цивільно-правовому догові з січня 2019 року, по графіку роботи 40 годин на неділю із з/п розміром мінімальної заробітної плати і здійснюю реалізацію лікарських препаратів". У приміщені аптеки за фактичним місцем здійснення основного виду діяльності м . Пирятин вул . Цибаня 2 А знаходилася гр. ОСОБА_8 , яка проводила 1 відвідувачу (чоловіку) реалізацію фармацевтичних засобів. Як свідчать надані письмові пояснення гр. ОСОБА_8 , "Я, ОСОБА_8 працює у ФОП ОСОБА_1 на умовах цивільно-правового договору з 18 березня 2019 року, здійснює реалізацію фармацевтичних засобів з 8-00 годин до 14-00 годин, заміняю роботу працівника тимчасово, зарплату отримую за фактично відпрацьовані часи". Враховуючи надані письмові пояснення вище зазначених громадян слідує, що ФОП ОСОБА_1 визначив конкретний період перебування їх на робочому місці (ст. 50 КЗпП України).

Під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 25.03.2019 року о 13-00 годині бухгалтером ОСОБА_9 (трудовий договір від 02.01.2018 року) надано ЦПД заключні між ФОП ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_6 від 09.01.2019 року та ОСОБА_8 від 18.03.2019 року. Як свідчать п. 2 вище перелічених ЦПД виконавці надають послуги, виконують роботи шляхом виконання функцій фармацевта, а саме, реалізації лікарських засобів покупцям, прийому товарів та їх викладки в торговому залі (фармацевт є кваліфікованою професією і призначається на посаду і звільняється з посади відповідно до встановленого чинним трудовим законодавством). Відповідно до п. 4 Ціна та порядок оплати послуг п. 4.1 визначено, що вартість послуг (робіт) по ЦПД залежить від розміру виконаних робіт (наданих послуг), обраховується згідно табеля виконаних робіт у погодинному розмірі (п. 2 ст. 30 ЗУ "Про оплату праці"). Розмір плати за годину відпрацьованого часу залежить від розміру мінімальної заробітної плати, затвердженої Законом України "Про державний бюджет України" (ст. 95, 97 КЗпП України). Пунктом 6 Строк дії договору ЦПД визначено, що виконання робіт (надання послуг), обумовлених п. 2.1 даного договору здійснюється за умови відпустки, хвороби, інших причин відсутності основного працівника. Як свідчить "Журнал инструктажа по мерам техники безопасности" 04.03.2019 року гр. ОСОБА_6 проведено інструктаж (ст. 29 КЗпП України). На момент інспекційного відвідування документи, які б засвідчували про оплату наданих послуг гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (акти виконаних робіт), не надано (відсутні).

У своїх письмових пояснення від 26.03.2019 року ФОП ОСОБА_1 зазначив "Я ФОП ОСОБА_1. повідомляю, що працівниця ОСОБА_6 працює в аптеці по вул. Соборна 29 по ЦПД з 1 березня 2019 р., виконує послуги роздрібної торгівлі лікарськими засобами. Тривалість робочого часу близько 30 годин на тиждень. З 09.01.2019 р. ОСОБА_6 знаходилася в аптеці на ознайомлені з товаром та виконувала прибирання в даному закладі. ОСОБА_8 в аптеці по вул. Цибаня 2-А по ЦПД з 18.03.2019 р. виконувала підміну на період курсів провізора ОСОБА_10 до 01 квітня 2019р. ЦПД з ОСОБА_6 буде розірваний з 28 березня 2019 р.".

У акті інспекційного відвідування зроблено висновок про те, що відносини за цивільно-правовими договорами, укладеними ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , фактично є трудовими, а сторони цивільно-правових договорів є роботодавцем та найманими працівниками.

Згідно частини 1 статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Частиною 1 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 3 статті 24 КЗпП України).

В свою чергу, загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України /надалі - ЦК України/.

Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Крім того, між позивачем та ОСОБА_6 та ОСОБА_8 складено акти виконаних робіт (наданих послуг) від 27.03.2019 до цивільно-правового договору № 2 та № 3 про те, що послуги (робота), передбачені договорами № 2 та № 3 , виконавцями були надані, а замовником прийняті, а саме: надані послуги, виконані роботи шляхом виконання функцій фармацевта, а саме, реалізації лікарських засобів покупцям, прийому товарів та їх викладки в торгівельному залі.

Таким чином, предметом укладених між ФОП ОСОБА_1 та зазначеними вище працівниками ОСОБА_11 , ОСОБА_8 договорів, є власне праця працівників щодо здійснення та забезпечення трудової функції в діяльності суб`єкта господарювання по посаді "Фармацевт", предметом вказаних угод є сам процес праці (виконання роботи шляхом виконання функцій фармацевта), тоді як предметом договору цивільно-правового характеру мають бути виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт, які виконавець повинен передати замовнику.

У договорах не зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, а процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату.

Колегія суддів враховує, що жодним пунктом договорів не встановлено обсягу виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, такі величини не відображені і у актах приймання-передачі робіт.

У договорах та актах виконаних робіт, складених до цих договорів, не містяться відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовнику, не зазначено чіткого переліку завдань роботи, її видів, кількісних та якісних характеристик.

Натомість, у актах виконаних робіт (наданих послуг) зазначено про надання послуг, виконання роботи шляхом виконання функцій фармацевта.

Суд зауважує, що посада "Фармацевт" визначена "Класифікатором професій ДК 003:2010", який призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.

Оплата праці за роботу згідно цих договорів здійснювалася за фактично відпрацьований час, а не за виконання певного обсягу робіт.

У рішеннях від 04.07.2018 року у справі 820/1432/17, у справі №160/8664/18 від 24.10.2019 р. Верховний Суд встановив, що основною ознакою, яка відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудове законодавство регулює процес організації трудової діяльності. Натомість за цивільно-правовим законодавством процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, а метою цивільно-правового договору є отримання певного матеріального результату. Предметом трудового договору є праця працівника в процесі виробництва.

Отже відносини за цивільно-правовими договорами, укладеними ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , фактично є трудовими, а сторони цивільно-правових договорів є роботодавцем та найманими працівниками.

Щодо доводів апелянта, що відповідно до вимог п. 8" Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю " затверджених постановою КМУ від 26.04.2017 року " 295(яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) при винесенні постанови про накладення штрафу позивачу не роз`яснювалися права та обов`язки, розгляд справи не проводився, не досліджувалися матеріали справи, суд зазначає таке.

29.03.2019 першим заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Масленко О.І. прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ПЛ3844/163/АВ/П/ТД, яким вирішено розгляд справи про накладення штрафу відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю призначити на 11 квітня 2019 року в Управлінні Держпраці у Полтавській області.

06.04.2019 ФОП ОСОБА_1 вручено запрошення Управління Держпраці у Полтавській області від 29.03.2019 №02-12/2144 на розгляд справи за порушення законодавства про працю відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП на 11 квітня 2019 року на 11:20, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №975, копія якого наявна у матеріалах справи.

11.04.2019 відбувся розгляд справи, на який прибув ФОП ОСОБА_1. , що підтверджується протоколом розгляду справи від 11.04.2019, копія якого наявна у матеріалах справи /том 2 а.с. 10/.

У вказаному протоколі розгляду справи від 11.04.2019 наявна відмітка про те, що роботодавцю (уповноваженій особі) ФОП Побочію В.Г. були роз`яснені права щодо можливості заявлення клопотань, пояснень, зауважень, надання додаткових документів, що мають значення при розгляді справи по суті та оскарження постанови у судовому порядку, однак позивачем не зроблено у протоколі відміток або не зазначено про не роз`яснення йому прав під час розгляду справи, а тому суд не вбачає у доводі позивача протиправності оскаржуваної постанови з посиланням на не роз`яснення йому прав під час розгляду справи.

Також стосовно заявленого клопотання про розгляд справи за участю адвоката, яке в подальшому відповідачем не було взято до уваги колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Так дійсно ФОП ОСОБА_1 прибув на розгляд справи, був присутній під час розгляду вказаної справи, та у протоколі від 11.04.2019 року у графі пояснення, заперечення, що надавалися в ході розгляду справи (опис) зазначив: "Розглядати справу без адвоката не буду".

Доводи позивача про порушення відповідачем його права на правову допомогу під час розгляду справи не спростовують факт допущення позивачем порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, за яке передбачена відповідальність статтею 265 КЗпП України, а тому самі по собі не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Колегія суддів вказує, що позивач 06.04.2019 отримав запрошення Управління Держпраці у Полтавській області від 29.03.2019 №02-12/2144 на розгляд справи за порушення законодавства про працю відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП на 11.04.2019.

Позивач з`явився на розгляд справи без представника, зокрема, адвоката, та не подав відповідачу клопотання про відкладення розгляду справи з обґрунтуванням необхідності отримання правової допомоги, тоді як законодавством України не встановлено обов`язку Управління Держпраці забезпечувати суб`єктів господарювання адвокатами.

Враховуючи той факт, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року по справі № 440/1673/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді Я.В. П`янова І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 28.01.2020 року