Справа № 279/5730/19
Суддя: Шульга О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/5730/19
Провадження № 2-а/279/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Мельниченко І.О. по адміністративній справі №279/5730/19 за позовом ОСОБА_1 до Коростенського ГРПП №3, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення в якому зазначив, що 03.11.2019 року о 7 годині 25 хвилин ОСОБА_5 було складено постанову серії ДПО 18 №337391 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня. Згідно з оскаржуваною постановою 03.11.2019 року о 7 годині 25 хвилин по вул.Григорія Сковороди, 14, його зупинили та звинуватили в тому, що він керував мопедом без шолому. При винесені постанови не було враховано його пояснень, а також складено протокол. Крім цього вважає, що словосполучення "на місці вчинення правопорушення" та за "місцем його вчинення " не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної відповідальності. Вважає, що при винесенні постанови не було дотримано норм законодавства, тому просив визнати протиправними дії працівника поліції Яворського Павла Вікторовича; скасувати постанову серії ДПО 18 №337391 від 03.11.2019 року; винести окрему ухвалу щодо проходження позачергової атестації працівника поліції.

В судовому засіданні 29.11.2019 року позивач клопотав про заміну третьої особи, якою в позові зазначено ОСОБА_5 на ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що саме ОСОБА_2 винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка є предметом оскарження в даній справі, однак ним було помилково зазначено іншого працівника поліції.

В задоволення клопотання позивача, ухвалою суду від 29.11.2019 року, замінено третю особу у справі, а саме ОСОБА_5 на ОСОБА_2 , у зв`язку з чим оголошувалась перерва для направлення вказаній особі копії позовної заяви з додатком та можливості надати пояснення з приводу позовних вимог позивача.

24.01.2020 року позивач подав заяву про подальший розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

3 особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань, заяв, пояснень, пов`язаних з розглядом справи не подала.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 03.11.2019 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ДПО 18 №337391 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня за вчинення правопорушення, передбаченого ст.121 ч.5 КУпАП, а саме за керування мопедом без мотошолому.

Так, за частиною 5 статті 121 КУпАП настає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак, вимога суду про надання доказів, як правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів того, що особа, яка наклала стягнення була наділена повноваженнями щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем проігнорована.

Наявні в матеріалах справи документи не містить даних про те, що позивач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови за результатами його розгляду визнавав факт вчинення ним правопорушення. Інформація щодо свідків події, які могли ствердити або спростувати доводи позивача в справі відсутня.

Частинами 2,3,4 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягувати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126) . Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про надання уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції права на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 статті 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого статтею 121 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, приписами статті 251 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Однак, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту 2.3 "г" Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої постанови.

Наведене вказує на те, що сторона відповідача мала можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, зазначеного в постанові, однак належних доказів щодо його доведеності суду не подала, маючи на це достатньо часу.

Доказів того, що порушник під час винесення постанови визнавав допущення ним зазначеного у постанові порушення Правил дорожнього руху, в справі також не має.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження, а інші докази, зокрема відео - та фотофіксація, кінозйомка, тощо відсутні, незважаючи на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, тому позовні вимоги в частині оскарження постанови є обгрунтованими.

При цьому суд, вважає що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №337391 від 3.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а не визнання протиправними дій поліцейського, який не має в справі статусу відповідача.

Вимога щодо винесення окремої ухвали щодо проходження позачергової атестації у зв`язку з ігноруванням вимог Законів України задоволенню не підлягає, оскільки не входить до компетенції суду при розгляді справ даної категорії.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, в порядку ст.293 КУпАП України, відповідно до ст.247п.1 вказаного Кодексу, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.73-77, 229, 241-246, 255, 257, 295 КАС України, ст. ст. 9, 121, 222, 251, 247, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху (Затв. постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306) зі змінами,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДОП18 №337391 від 3.11.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня за ст. 121 ч.5 КУпАП.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , дані паспорта або РНОКПП в справі відсутні.

Відповідач: Коростенський ГРПП №3, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул.Грушевського, 5, Житомирська обл.).

Третя особа: ОСОБА_2 , місце знаходження:

АДРЕСА_2. . Суддя: :