Справа № 420/434/20
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/434/20
УХВАЛА

27 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про розмір поновленої пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача провести розрахунок пенсії позивача, починаючи з 22.10.2013 року, у розмірі відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши відомий розмір заробітної плати позивача, коефіцієнт її заробітної плати, показник середньої заробітної плати за 2016-2017 роки, з проведенням розрахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 22.10.2013 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми позивачу, починаючи з 22.10.2013 року до їх фактичної виплати, з дотриманням Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши даний позов, суд вважає, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого (якої саме позовної вимоги) він має надавати таку заяву по суті справи.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Разом з цим, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про розмір поновленої пенсії позивачу. Однак, у вказаній вимозі позивачем не зазначено жодних реквізитів оскаржуваного індивідуального акта, зокрема, не зазначено номеру оскаржуваного рішення, його дати та назви тощо.

Таким чином позивачу необхідно привести дану позовну вимогу у відповідність до приписів ст.5 КАС України, надавши до суду відповідні уточнення до позовної заяви, з урахуванням зазначеного суддею.

Відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним додається також оригінал або копія оспорюваного акта або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта у позивача - клопотання про його витребування.

Як вказує позивач, відповідач поновив виплату пенсії позивачу з 22.10.2013 року.

Водночас, до позовної заяви представником додано додаток 6 (копія протоколу та протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії з електронного кабінету порталу Електронних послуг) з яких не можливо встановити належність цих документів до позивача, оскільки в них не міститься жодних посилань на дані позивача.

При цьому, позивачем та її представником не надано до суду оскаржуваного рішення.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду копію оскаржуваного позивачем рішення суб`єкта владних повноважень та відповідні протокол та розпорядження щодо призначення пенсії позивачу.

Крім того, суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок строку звернення визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Предметом позову у даній справі є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при поновленні виплати пенсії позивачу з 22 жовтня 2013 року.

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою лише 21 січня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, зокрема, з доданої копії протоколу індивідуального перерахунку пенсії позивача від 17.05.2017 року, позивачу нараховано пенсію з 10.2013 року (жовтня 2013) по 05.2017 року (травень 2017) у загальному розмірі 1156,79 грн. за кожен місяць (пенсія - 1122,47 грн. та доплата 34,32 грн.).

Також, у позовній заяві зазначається про нарахування відповідачем з 22.10.2013 року пенсії позивачу в розмірі 1156,79 грн.

При цьому, у вказаному протоколі зазначено, що виплата буде здійснена основним способом в плановий період в 6-му місяці 2017 року (відомість від 09.06.2017 року).

Крім того, з доданої копії протоколу індивідуального перерахунку пенсії позивача від 23.02.2017 року, вбачається, що позивачу нараховано пенсію за період з 06.2017 року (червень 2017) по 02.2018 року (лютий 2018) у загальному розмірі 1156,79 грн. за кожен місяць (пенсія - 1122,47 грн. та доплата 34,32 грн.). При цьому, у вказаному протоколі зазначено, що виплата буде здійснена основним способом в плановий період в 3-му місяці 2018 року (відомість від 10.03.2018 року).

За таких обставин, в даному випадку вбачається, що вже принаймні у червні 2017 року позивачу було відомо про порушення її прав, як вважає позивач, в частині нарахування відповідачем пенсії у розмірі 1156,79 грн. за кожен місяць, що на її думку, є неправомірним.

Суддя зазначає, що інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В позовній заяві, з посиланням на постанову Верховного Суду від 05.04.2019 року №809/248/18, представник позивача зазначає, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсій за минулий час, у тому числі, сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

На думку представника позивача, строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких умов, на переконання представника позивача, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Разом з цим, суддя вважає помилковим посилання позивача на вказану постанову Верховного Суду в межах спірних правовідносин, оскільки, по-перше, правовий висновок, зроблений у цій постанові, стосується застосування ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас, з позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує розмір поновленої відповідачем пенсії на підставі норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

По-друге, дана постанова Верховного Суду не приймається до уваги, оскільки в даному випадку позивачу вже у травні 2017 року на виконання рішення суду здійснено нарахування пенсії за минулий період з 10.2013 року (жовтня 2013) по 05.2017 року (травень 2017) у загальному розмірі 1156,79 грн. за кожен місяць, які виплачені позивачу у червні 2017 року. Тобто, в даному випадку, позивач була обізнана щодо розміру нарахованої їй пенсії вже у червні 2017 року, і відповідно, не погоджуючись із цим розміром нарахованої їй пенсії, мала право звернутись до суду у шестимісячний строк з дня, коли отримала відповідні виплати пенсії.

При цьому, суддя на обґрунтування своєї позиції зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.08.2019 року по справі №813/5002/17 дійшов наступного висновку: «…Проте, враховуючи, що пенсія є щомісячним платежем, а щодо її отримання, на думку позивача, в меншому розмірі, ніж передбачено законом, та про порушення своїх прав позивач мала дізнатися, отримуючи таку виплату за відповідний місяць. Позивач, звернувшись 22.12.2017 до суду з позовними вимогами за період з листопада 2011 року, пропустила строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку».

Верховний Суд у постанові від 25.05.2018 у справі №361/4351/16-а також зазначив, що пенсійні виплати є періодичними платежами, які виплачуються щомісячно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру кожного місяця і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта влади, які на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею пенсії.

Таким чином, з огляду на викладене, вбачається, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом, визначений ч.2 ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з цим, ні позивачем, ні її представником, не надано до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення, та не вказано причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, суддя зазначає позивачу про необхідність протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з копією для відповідача):

- уточненої позовної заяви із викладенням позовних вимог у відповідності до приписів ст.5 КАС України, враховуючи вищенаведене суддею у цій ухвалі;

- копії оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень;

- відповідних протоколу та розпорядження щодо призначення пенсії саме позивачу;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст. 120,122,123, 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв`язку) усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко