Справа № 320/5508/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року № 320/5508/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, від 09.04.2019 року №10/101/0904/02 про розгляд заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, , розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 26.03.2019 року, акт готовності об`єкта до експлуатації та видати Товариству з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім, , сертифікат який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкту: Багатоквартирні житлові будинки з приміщеннями медичного, оздоровчого, освітнього та комерційного призначення в межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова в м. Буча Київської області. Перша черга будівництва (перший пусковий комплекс) за адресою: Київська обл., м. Буча в межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що після подання позивачем документів для прийняття об`єкта в експлуатацію, посадовою особою відповідача було здійснено обстеження об`єкту будівництва. Крім того, уповноваженому представнику відповідача було надано проектну документацію на будівництво. Однак, відповідач прийняв оскаржуване рішення, яке перешкоджає належному здійсненню позивачем господарської діяльності, а також унеможливлюють в подальшому здійснити державну реєстрацію права власності на приміщення, які розташовані на об`єкті будівництва.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

30 жовтня 2019 року представником відповідача через службу діловодства суду подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що при розгляді поданих позивачем документів виявлено, що останні не відповідають вимогам додатків 8, 9 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011, а саме: відсутня дата складення та видозмінено бланк акта готовності об`єкта до експлуатації.

05.12.2019 через службу діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача залишив розгляд даного клопотання на розсуд суду, про що свідчить підпис на клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

26 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий Дім» звернулося до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката. До заяви позивачем додано Акт готовності об`єкта до експлуатації на об`єкт будівництва «Багатоквартирні житлові будинки з приміщеннями медичного, оздоровчого, освітнього та комерційного призначення у межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова в м.Буча, Київської області» перша чарга будівництва (перший пусковий комплекс).

Вказана заява була прийнята та їй присвоєно номер 68007-00-15, що слідує з опису документів, що надано ЦНАП суб`єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги (а.с.15), відповідачем присвоєно номер заяві №10/10-2703/44/П від 27.03.2019 (а.с.33).

Листом від 09.04.2019 №10/10-1/0904/02 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за результатами розгляду поданої заяви та акту готовності об`єкта до експлуатації повернув подані документи на доопрацювання. У листі також вказано на те, що подані позивачем документи оформлені з порушенням вимог додатків 8,9 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 с т. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно з ч. 2 вказаної статті прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Згідно з приписами п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (далі Порядок №461), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Відповідно до приписів п.24 №461 для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

Згідно з положеннями п.25 Порядку №461 орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

Пунктом 27 Порядку №461 передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

При цьому підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (уповноваженій ним особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку.

Рішення про відмову у видачі сертифіката оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю протягом одного робочого дня після його прийняття.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано на те, що поданий Акт не містить дату його складання, а також не відповідає формі, затвердженій Порядом №461.

З матеріалів справи, а саме з копії Акта готовності об`єкта до експлуатації, вбачається, що останній не містить дати його складання.

Крім того, до п. 6 Акту включено характеристики інших нежитлових приміщень у табличному вигляді, а саме приміщення комерційного призначення площею 399,70 та побутового призначення площею 347,20, які у затвердженій формі Акта не містяться.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що вказані недоліки поданих позивачем документів не зазначені в оскаржуваному рішенні. Натомість лише зазначено, що останні не відповідають вимогам додатків 8, 9 Порядку №461. Таким чином, рішення, в порушення вимог пункту 27 Порядку №461 не містить обгрунтованих причин відмови. Окрім того, суд звертає увагу на те, що оскаржувана відмова не відповідає формі, передбаченій у додатку 11 до Порядку №461. Позаяк Порядок №461 передбачає можливісь повернення декларацій на доопрацювання, а не документів на отримання сертифікату.

Позаяк відповідно до вимог ч.2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Варто зазначити, що оскаржуване рішення ДАБІ у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України - є індивідуальним актом.

Так, загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивачем виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (заява № 28924/04) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Повноваження суду при вирішенні справи визначені ст. 245 КАС України. Відповідно до ч. 4 цієї норми у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії, в даному випадку є належним способом захисту порушених прав позивача.

З урахуванням наведеного, суд визнає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень слід визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, від 09.04.2019 року №10/101/0904/02 у розгляді заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2019 вх.№10/10-2703/44/П та акт готовності об`єкта до експлуатації. При цьому у задоволенні вимоги про зобов`язання Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім, , сертифікат який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкту: Багатоквартирні житлові будинки з приміщеннями медичного, оздоровчого, освітнього та комерційного призначення в межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова в м. Буча Київської області. Перша черга будівництва (перший пусковий комплекс) за адресою: Київська обл., м. Буча в межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова, слід відмовити як передчасній.

Згідно вимог ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3842,00 грн. згідно з платіжним дорученням №1524 від 09.10.2019.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 2561,00 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Керуючись статями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.04.2019 року №10/101/0904/02 у розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (, адреса: 01133, м.Київ, бул. Лесі Українки, 26) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім (, адреса: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Катерини Білокур, 1-А, оф. 157) про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2019 року вх.№ 10/10-2703/44/П та акт готовності об`єкта до експлуатації.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівнича компанія Новий дім (, адреса: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Катерини Білокур, 1-А, оф. 157) судовий збір у розмірі 2561,00 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну гривню 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (, адреса: 01133, м.Київ, бул. Лесі Українки, 26).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.