Справа № 640/1349/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 січня 2020 року м. Київ № 640/1349/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М., ознайомившись із заявою про забезпечення позову, поданою до подання позовної заяви товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Слобідка» до Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про зупинення дії припису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Слобідка» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі - відповідач), у якій просить суд зупинити дію припису №139/П від 10.01.2020, що винесений ТОВ «Нова Слобідка» щодо об`єкту «Будівництво житлових будинків з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському районі м. Києва».

В обґрунтування даної заяви зазначено про очевидну протиправність оскаржуваного рішення, оскільки всупереч вимогам статті 6 Закону України «Про основні заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідачем не повідомлено позивача про здійснення позапланового заходу державного нагляду та контролю, не повідомлено про підстави здійснення позапланового заходу державного нагляду та контролю, не надано передбачених даним Законом документів, не повідомлено про дату, час та місце складання акта про перевірку, не надано можливості викласти свої зауваження в акті перевірки. Позивачем зазначено, що, на його думку, дії відповідача щодо складання припису №139/П від 10.01.2020 є протиправним та незаконними.

Зазначаючи про очевидну протиправність припису №139/П від 10.01.2020 позивачем зазначено про те, що аналогічний припис Департаменту охорони культурної спадщини від 26.04.2016 №311/п скасовано у судовому порядку у справі №826/7218/16, в якій судами встановлено, що будь-які обмеження у використанні земельних ділянок по і вул. Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському р-ні м. Києва, кадастровий номер :66:178:0142, :66:178:0143, :66:178:0086, відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» відсутні. Відповідно, межі вищевказаних земельних ділянок кадастрові номери :66:178:0142, :66:178:0143 не входять до пам`ятки місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долини річки Дніпро».

Тобто, на думку позивача, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

ТОВ «Нова Слобідка» посилалось на те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії припису №139/П від 10.01.2020 призведе до безпідставного винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері охорони культурної спадщини та може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він планує звернутися.

В обґрунтування наведених доводів позивачем зазначено, що ТОВ «Нова Слобідка» є суб`єктом господарювання, що здійснює свою господарську діяльність у сфері містобудування і на теперішній час є Замовником будівництва об`єкту «Будівництво житлових будинків з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському районі м. Києва» згідно дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 64 від 26.08.2014 та має фінансові зобов`язання перед Генеральним підрядником будівництва TOB «Дортбуд» та залученими для виконання будівельних робіт підрядними організаціями.

Неведене, відповідно до пояснень позивача, потребує постійної наявності обігових грошових коштів, за рахунок яких будуть покриватися такі витрати, які заздалегідь плануються і передбачаються відповідним бюджетуванням з огляду на заплановані надходження до Товариства грошових коштів від третіх осіб, наявність власних вільних обігових коштів та його податкові і кредиторські зобов`язання.

Тобто, на думку позивача, існує очевидна пряма небезпека заподіяння шкоди його законним правам та інтересам, як суб`єкта господарювання, до ухвалення рішення в адміністративній справі за його адміністративним позовом до Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

У зв`язку із наведеними обставинами позивач просить вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням зазначених норм чинного Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18.

Відповідно до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Приписом №139/П від 10.01.2020 відповідач вимагає від ТОВ «Нова Слобідка» з дня отримання цього припису припинити будь-які роботи за вказаною адресою; в п`ятиденний термін з дня отримання цього припису надати до Департаменту на розгляд у встановленому порядку науково-проектну та дозвільну документацію на виконання зазначених робіт на вказаній пам`ятці (її частині); у місячний термін з дня отримання цього припису укласти з Департаментом охоронний договір на відповідну частину пам`ятки.

Виконання даного припису до набрання законної сили судовим рішенням за результатом розгляду позову про визнання протиправним та скасування припису №139/П від 10.01.2020 може призвести до необґрунтованого зупинення робіт на об`єкті «Будівництво житлових будинків з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському районі м. Києва», що, відповідно до пояснень позивача, в подальшому призведе до значних фінансових та матеріальних втрат з боку ТОВ «Нова Слобідка». При цьому останнім може бути заявлено вимоги щодо відшкодування завданих збитків за рахунок відповідача, що спричинить витрати місцевого бюджету.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб зупинення дії оскаржуваного припису до вирішення судом адміністративної справи становитиме очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, зумовить ситуацію, при якій захист прав стане утрудненим або неможливим, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Статтею 156 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

З огляду на вищевикладене, до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, суд вважає за доцільне вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії припису №139/П від 10.01.2020.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 150, 151, 154, 156 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Слобідка» про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити до набрання законної сили рішенням у даній справі дію припису Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №139/П від 10.01.2020, що винесений TOB «Нова Слобідка» щодо об`єкту «Будівництво житлових будинків з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському районі м. Києва.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 23.01.2023.

Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Слобідка» (, адреса: вул. Грушевського, 28/2, НП № 43, м. Київ, 01033).

Боржник: Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (, адреса: вул. Спаська, 12, м. Київ, 04070).

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.М. Клименчук