Справа № 356/813/19
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/813/19
№ провадження 2-а/356/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.20 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

за участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березань адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Фудар Ігора Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17 листопада 2019 року інспектором роти 4 батальйону 3 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Фудар І.О. було винесено постанову серії ЕАК № 1758622 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. Відповідно до постанови він нібито о 13 годині 45 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля у м. Києві, по вул. Верхній Вал, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 здійснив поворот ліворуч при чому порушив дорожній знак 3.21 в`їзд заборонено.

Зазначені дії інспектора позивач вважає протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, ОСОБА_1 зазначає у позовній заяві, що 17.11.2019 він рухався в транспортному засобі Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи по вул. Верхній Вал, у напрямку вул. Набережно-Хрещатицька. Не доїжджаючи до повороту близько 500-а метрів на вул. Набережно-Хрещатицька він був зупинений патрульним автомобілем білого кольору. До його автомобіля підійшли двоє співробітників патрульної поліції, один з них ОСОБА_2 , інший інспектор не представився. ОСОБА_2 почав вимагати пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, і сказав, що позивач нібито порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 напрямки руху по смугах зі смуги, яка вказувала рух прямо здійснив поворот ліворуч, при чому порушив дорожній знак 3.21 в`їзд заборонено. Переглянувши документи, інспектор повідомив, що на ОСОБА_1 буде складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомив його з правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Таким чином, після зупинки транспортного засобу, висловлення звинувачень у бік ОСОБА_1 , інспектор Фудар І.О. одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі не було з`ясовано, чи вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст. 278, 279 та 280 КУпАП, а також право позивача на захист, яке закріплено як ст. 268 КУпАП, так і ст. 59,63 Конституції України.

З огляду на постанову, в неї відсутні будь-які додатки в тому числі, і обов`язкові зазначення технічного засобу (що є імперативною вимогою), якими здійснено фото- або відеозапис. Таким чином у справі відсутні та не розглядались будь-які докази, які б могли б підтвердити правопорушення.

Враховуючи викладене вище, позивач ОСОБА_1 просив суд византи протиправними дії інспектора роти 4 батальйону 3 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Фудар Ігора Олександровича при винесенні постанови серії ЕАК № 1758622 від 17 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Скасувати постанову інспектора роти 4 батальйону 3 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Фудар Ігора Олександровича серії ЕАК № 1758622 від 17 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а зазначену справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 28.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 3 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Фудар І.О. про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній адміністративній справі з викликом (повідомленням) сторін.

10.12.2019 в судовому засіданні було оголошено перерву для повторного виклику відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав.

Згідно з ч. 1,2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідачем на виконання вимог ст. 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, не надано відзиву.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 17.11.2019 інспектор роти 4 батальйону 3 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Фудар І.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1758622 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно зазначеної постанови, 17.11.2019 о 13:45, м. Київ, вул. Верхній Вал 40 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 напрямки руху по смугах зі смуги яка вказувати рух прямо здійснив поворот ліворуч, при чому порушив дорожній знак 3.21 в`їзд заборонено, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР - Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 6).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.4 ґ) Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема на інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.16 - "Напрямки руху по смугах" відноситься до групи інформаційно-вказівних знаків, які запроваджують або скасовують певний режим руху. Дорожній знак 3.21 "В`їзд заборонено"відноситься до групи "Заборонні знаки".

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, зокрема, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів, якими було б зафіксовано порушення позивачем вимог п. 8.4 ґ) Правил дорожнього руху (у випадку його вчинення). Посилання на здійснення відеофіксації порушення оскаржувана постанова не містить.

Проте, будь-яких доказів на спростування позиції позивача, відповідачем суду не надано та судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п. 8.4 ґ) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1758622 від 17.11.2019 підлягає скасуванню.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

Проаналізувавши обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позивач просив суд визнати протиправними дії інспектора роти 4 батальйону 3 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Фудар Ігора Олександровича при винесенні постанови серії ЕАК № 1758622 від 17.11.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що заявлені вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП фактично охоплюються вимогами про скасування оскаржуваної постанови, а тому додаткового вирішення не потребують, відтак, в цій частині заявлений позов задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 9, 122, 245, 247, 251, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, 73, 74, 75, 77 ,205, 242, 243, 246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 23, 31Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію", п. 1.3, 1.9, 8.4. ґ) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП фізичної особи: НОМЕР_2 , до інспектора роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Фудар Ігора Олександровича, вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1758622 від 17.11.2019, винесену інспектором роти 4 батальйону 3 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Фудар Ігорем Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. К. Голік