Справа № 729/1445/19
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 729/1445/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Бобровиця позовну заяву представника позивача - адвоката Хуторної Світлани Віталіївни, в інтересах ОСОБА_1 , до т.в.о. начальника СРПП №2 Бобровицького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Лисенка Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати дії т.в.о. начальника СРПП №2 Бобровицького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Лисенка Олександра Володимировича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП протиправними, скасувати постанову серії ДПО18 №335880 від 07 листопада 2019 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що , як вбачається з постанови, капітан поліції Лисенко О.В. зупинив його 07.11.2019 року о 03 год 00 хв. за адресою вул. Застанційна, 11, в с. Кобижча та звинуватив його в тому, що він нібито керував транспортним засобом без реєстраційних документів на транспортний засіб та без полісу ОСЦВВНТЗ, та 07.11.2019 о 03 год 25 хв. за тією ж адресою виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та наклав на нього штраф.Проте, позивач наполягає на тому , що він взагалі не керував ніяким транспортним засобом того дня, а в районі залізничного вокзалу він дійсно був, відпочивав із друзями, до нього дійсно підійшли працівники поліції, а оскільки мали із ним давні неприязні стосунки, зокрема, безпосередньо відповідач, то в грубій формі вимагали від нього реєстраційні документи на мотоцикл, належний його товаришу , на сидінні якого він сидів та палив, але набік сидіння, навіть не торкаючись керма, а також посвідчення водія, так як відповідач був обізнаний щодо позбавлення його права керування транспортним засобом. Поліцейський не реагував на його заперечення щодо відсутності підстав пред`явити вимогу про надання для перевірки документів на підтвердження правомірності керування транспортним засобом, а навпаки, погрожував йому застосувати щодо нього міри покарання, проте, незважаючи на це, він пішов відпочивати до своїх друзів, навіть не маючи уявлення, що відносно нього будуть винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та направлені йому поштою.Але, незважаючи навіть на те, що поліцейський виніс постанову, вона складена із грубими порушеннями.Так, у постанові поліцейського зазначено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 126 КУпАП, проте взагалі не зазначено що саме порушив Позивач, які правила ПДР України, чим передбачено те, що водій повинен мати зазначені у постанові поліцейського документи.Крім того, в постанові зазначено, що він керував транспортним засобом, але він наполягає , що взагалі не керував жодним транспортом, оскільки його позбавлено права керувати транспортним засобом і він, на даний час, немає ніяких транспортних засобів, а той мотоцикл, на якому він сидів, належить його товаришу, і в момент, коли до нього підійшли працівники поліції мотоцикл стояв на підпірці і не міг рухатися, а відповідно він не міг ним керувати.

Щодо доказів вчиненого ним адміністративного правопорушення, та на підтвердження його вини, згідно постанови, наявна лише копія оскаржуваної постанови.

17 грудня 2019 ухвалою Бобровицького районного суду за вказаним позовом було відкрито провадження та вирішено розглядати зазначені позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дана ухвала отримана відповідачем 27.12.2019 .

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.222 КпАП України органи Національної поліції окрім іншого розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.126 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ДПО 18 №335880 від 07.11.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Відповідно до зазначеної постанови, 07.11.2019 о 03 год. 00 хв., ОСОБА_1 в с. Кобижча по вул. Застанційна , 11 , керував мотоциклом ИЖ ПЛАНЕТА-5, н. з. НОМЕР_1, та не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В тексті адміністративного позову позивача зазначено, що 07 листопада 2019 року він не керував транспортним засобом, відповідно і не міг порушити Правила дорожнього руху. При цьому позивач зазначає в позові про те, що відповідач не вказав які правила ПДР він порушив , що на його думку є грубим порушенням.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.Відповідно до абз. «а» п.2.1.ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.Згідно абз. «а» п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. При цьому, згідно з абз.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. З наведених норм законодавства вбачається, що за наявності факту порушення водієм Правил дорожнього руху зупинка транспортного засобу є законною, і лише з дотриманням таких умов у інспектора поліції виникає право на реалізацію повноважень вимагати у особи пред`явлення нею документів, зокрема посвідчення водія.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи доказів того , що позивач порушив правила дорожнього руху під час керування таранспортним засобом та керував транспортним засобом 07.11.2019 року о 03.00 год не має , тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не може вважатися законною . Крім наданої позивачем копії постанови серії ДПО18 №335880 від 07.11.2019 у справі про адміністративне правопорушення, інших доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, і саме на відповідача покладений обов`язок доведення правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позову, оскільки відповідачем не подано будь-яких доказів вчинення позивачем дій, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП України.

Відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а також не спростував доводів, на які він посилається у адміністративному позові.

Відсутність будь-яких фактичних даних (доказів) у матеріалах справи про винуватість ОСОБА_1 , підтверджують факт відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, і саме на відповідача покладений обов`язок доведення правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позову, оскільки відповідачем не подано будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 дій, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП України

Отже, суд вважає, що в діях позивача відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, тому оскаржувана постанова винесена безпідставна і її слід скасувати.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 77-78, 139, 243-246 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов представника позивача - адвоката Хуторної Світлани Віталіївни, в інтересах ОСОБА_1 , до т.в.о. начальника СРПП №2 Бобровицького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Лисенка Олександра Володимировича про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №335880 від 7 листопада 2019 року, винесену т.в.о. начальника СРПП №2 Бобровицького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Лисенком Олександром Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області.

Суддя: В.І. Бойко