Справа № 418/19/20
Суддя: Чехов С. І.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справі № 418/19/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове адміністративний позов ОСОБА_1 до в.о. начальника ВПС «Мілове» ім. В.Банних майора Нестерка Сергія Валентиновича та до Відділу Прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 002190 від 18.12.2019 року.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення № 002190 від 18.12.2019 року яку виніс в.о. начальника ВПС «Мілове» ім. В. Банних майор Нестерко С.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою майора Нестерка С. В. № 002190 від 18.12.2019 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

За те, що 18.12.2019 року о 06 год. 45 хв. під час здійснення прикордонного контролю в смт. Мілове Міловського району Луганської області його було виявлено як особу, що перетнула державного кордону України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску «Червонопартизанськ», чим він порушив вимоги ст. 12 Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях», тобто скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Він вважає, що дії в.о. начальника ВПС «Мілове» ім. В.Банних майора Нестерка С. В. є безпідставним, а постанова має бути скасована з наступних підстав. Він не згоден з постановою про те, що його визнали винним та щире його каяття, що не відповідає дійсності. Права йому були роз`яснені вже після накладання адміністративного стягнення, що також не відповідає вимогам Закону. Не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, не взяті до уваги його пояснення, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розгляд справи проведений на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів які характеризують його особу інші докази по справі, що порушувало його право. В наслідок чого при винесені постанови не було враховано характер вчиненого правопорушення при призначені адміністративного стягнення. В постанові не наведені докази підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення в обґрунтування яких особа яка складала постанову дійшла до висновку про його винуватість. Під час складання протоколу йому не надали пояснень стосовно того, який порядок перетинання кордону він порушив. Однак з невідомих підстав було вказано пункт перетину тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Червонопартизанськ» замість «Довжанський» він вважає, що це вказує на не конкретні докази про місце перетину кордону а тільки вказують тимчасову назву не працюючих пунктів пропуску з боку України на територіях які вважаються окупованими.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Нестерко С.В. до судового засідання не з`явився однак був належно повідомлений про час, місце розгляду позовної заяви. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відзиву з запереченнями надано не було.

Представник відповідача від відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних до судового засідання не з`явився однак був належно повідомлений про час, місце розгляду позовної заяви. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відзиву з запереченнями надано не було.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 205 КАСУ «Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.»

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як слід з постанови про накладання адміністративного стягнення № 002190 від 18.12.2019 року в.о. начальника ВПС «Мілове» ім. В. Банних майор Нестерко С.В. склав відносно позивача ОСОБА_1 постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 1700 гривень.(а.с.5-6)

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається».

Однак з матеріалів справи слід, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, зареєстрованої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046), постанова підписується посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, та скріплюється (за наявності) печаткою відповідного органу (підрозділу) охорони державного кордону. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до абзацу 3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд повинен зазначити, що до спірних правовідносин не може бути застосований «Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 367 від 04.06.2015 року», оскільки даний Порядок стосується перетину адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України.

Мається певна правова колізія, оскільки відсутність Порядку, який зазначений у абзаці 3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», приводить до неможливості застосування відповідальності за порушення абз. 1 ст.12 вищезазначеного Закону.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з обставин скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

З таких підстав слід зробити висновок, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять посилання на належні докази підтвердження неправомірного перетину державного кордону України з тимчасово-окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово-непрацюючий пункт пропуску «Червонопартизанськ», а тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії №002190 від 18 грудня 2019 року, якою позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 86, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 247, 268, 283 КУпАП.

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії № 002190 від 18.12.2019 року за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Першого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: С.І. Чехов