Справа № 200/14300/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 р. Справа№200/14300/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 липня 2019 року про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

- зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , про призначення пенсії за віком статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

- звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , від сплати судового збору за подання цього адміністративного позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.06.2019 року вона звернулася до відповідача із заявою про взяття на облік пенсійної справи, призначеної в Республіці Білорусь. До заяви були надані всі наявні та необхідні документи, а саме: заяву на запит пенсійної справи від 03.06.3019 року, копія посвідки на постійне проживання від 10.05.2019р., копія картки платника податків від 03.06.2019р., пенсійна справа. Відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком, пославшись на те, що нею надано посвідчення на постійне проживання від 10.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 (по батькові відсутнє), ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пенсійна справа, яка надійшла з Республіки Білорусь, оформлена на ОСОБА_1 (рос. мовою), ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з чим, призначити пенсію не має можливості, так як дата народження в посвідці на постійне проживання не співпадає з датою народження, зазначеної в пенсійній справі та відсутнє в посвідці по-батькові, яке наявне в пенсійній справі, що надійшла з Республіки Білорусь.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 200/14300/19-а позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії.

У строк, встановлений судом через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем було надано відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. В обґрунтування заперечень зазначив, що призначити пенсію ОСОБА_1 неможливо, так як дата народження в посвідці на постійне місце проживання не співпадає з датою народження, зазначеною в пенсійній справі та відсутнє в посвідці «по-батькові», яке наявне в пенсійній справі, що надійшло з Республіки Білорусь.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

10.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , було видано посвідку на постійне місце проживання № НОМЕР_2 , в якій зазначено: прізище - Пастушеня, ім`я - ОСОБА_1 , стать-Ж, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство- БІЛ. , орган, що видав - 1401, запис №045, дата закінчення строку дії - 08.05.2029.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянкою Республіки Білорусь, що підтверджується копією паспорту громадянина Республіки Білорусь.

Згідно довідки Гришинської сільської ради від 30.05.2019 року №613 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Виконкому Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, місце проживання ОСОБА_1 , дата і місце народження ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Україна, громадянство/підданство Білорусь, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 045, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2019 року позивач звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про запит пенсійної справи з Республіки Білорусь.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.07.2019 року, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років. В обґрунтування рішення зазначено про те, що заявницею надано посвідчення на постійне проживання від 10.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 (по-батькові відсутнє), ІНФОРМАЦІЯ_2 Пенсійна справа, яка надійшла з Республіки Білорусь, оформлена на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідно до вищезазначеного, призначити пенсію гр. ОСОБА_1 неможливо, так як дата народження в посвідці на постійне проживання не співпадає з датою народження, зазначеною в пенсійній справі та відсутнє в посвідці по-батькові, яке наявне в пенсійній справі, що надійшла з Республіки Білорусь.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту з приводу правомірності відмови у призначенні пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального положення, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності до ч.3 ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Також відповідно до ч. 2 ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994, підписаної урядами держав: Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, Республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається сторонами.

Відповідно до ст. 8 Угоди при переселенні пенсіонера з території однієї Договірної Сторони на територію іншої Договірної сторони виплата пенсії припиняється у порядку, передбаченому законодавством відповідних Договірних Сторін. Компетентна установа Договірної Сторони переселення призначає пенсіонеру, який отримав дозвіл на постійне проживання, пенсію з місяця, до якого проводилася виплата пенсії компетентною установою Договірної Сторони попереднього постійного проживання, але не більше між за шість місяців до місяця звернення за пенсією.

Згідно пункту 26 Порядку №637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Зміст наведеного правового положення вказує на те, що встановлення у судовому порядку факту приналежності документа певній особі має відбуватися лише у випадку, коли відповідні відомості не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи, зазначеним в документі, що підтверджує трудовий стаж.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Однак, відповідач у своєму рішенні посилався на те, що дата народження в посвідці на постійне проживання не співпадає з датою народження, зазначеною в пенсійній справі та відсутнє в посвідці по-батькові, яке наявне в пенсійній справі, що надійшла з Республіки Білорусь, на що суд зазначає наступне.

З матеріалів пенсійної справи, наданої відповідачем до відзиву вбачається, що призначено пенсію - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з 31 аркушу паспорту громадянина Республіки Білорусь, прізвище, ім`я та по-батькові позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У посвідці на постійне проживання зазначено лише ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №321 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затверджено зразок та технічний опис бланка посвідки на постійне проживання з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2.

Відповідно до п.1 Технічного опису бланка посвідки на постійне проживання з безконтактним носієм, бланк посвідки на постійне проживання з безконтактним електронним носієм (далі - бланк посвідки) виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1 розміром 54 х 85,6 міліметра та може мати допустимі відхилення відповідно до стандарту ДСТУ ISO/IEC 7810:2008.

Пунктом 6 опису передбачено, що на лицьовому боці бланка посвідки містяться п`ять обов`язкових зон візуальної перевірки (I-V), які розміщуються в такій послідовності:

зона I. У сітках виконано стилізоване зображення Державного Прапора України.

Надруковано назву держави "Україна UKRAINE", назву документа "Посвідка на постійне проживання PERMANENT RESIDENCE PERMIT ", стилізоване зображення малого Державного Герба України, яке повторюється двічі.

У лівій частині зони оптико-перемінною фарбою надруковано спеціальний символ, який свідчить про наявність безконтактного електронного носія.

Зона розділена лінією негативного мікротексту "Державна міграційна служба України".

зона II. Послідовно згори донизу надруковано назви полів:

"Прізвище/Surname";

"Ім`я/ Name";

"Стать/Sex"; "Громадянство/Nationality";

"Дата народження/Date of birth"; "Запис №/Record No.".

зона III. Продовження назв полів, які надруковано згори донизу:

"Посвідка №/Permit No."; "Орган, що видав/Authority";

"Дата закінчення строку дії/Date of expiry".

зона IV. Призначена для розміщення відцифрованого підпису особи;

зона V. Призначена для розміщення відцифрованого образу обличчя особи.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що бланк посвідки не передбачає обов`язкового зазначення у цій посвідці по-батькові позивача.

В контексті викладеного, суд не погоджується з твердженнями відповідача щодо невідповідності посвідки на постійне проживання інформації зазначеній в пенсійні справі в частині відсутності по-батькові у вищезазначеній посвідці. Окрім того, паспортом громадянина Республіки Білорусь також підтверджується по-батькові позивача « ОСОБА_1 ».

Водночас, відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу у разі звернення із заявою про призначення пенсії непрацюючим особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (п.3.3 Порядку №22-1).

За результатами судового розгляду встановлено, що відповідач встановивши невідповідність у документах наданих позивачем, не направив відповідних запитів до Пенсійного фонду, в якому раніше перебував позивач для отримання відповідних пояснень щодо встановлення належності пенсійної справи саме позивачу.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо з`ясування обставин для взяття позивача на облік на підставі пенсійної справи, яка надійшла з Республіки Білорусь.

Відтак, Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області необґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо посилання позивача на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи для призначення пенсії є трудова книжка, а не пенсійна справи, суд зазначає, що згідно заяви позивача від 03.06.2019 року про запит пенсійної справи з Республіки Білорусь, в останній міститься запис про те, що трудова книжка втрачена, що дає суду підстави вважати, що трудова книжка до відповідача не надавалась.

Окрім того, як вбачається з рішення відповідача від 01.07.2019 року про відмову в призначенні пенсії, гр. Пастушеня Т. були надані наступні документи:

1. заява на запит пенсійної справи від 03.06.2019 року,

2. копія посвідки на постійне проживання 900010430 від 10.05.2019 року,

3. копія картки платника податків від 03.06.2019 року,

4. пенсійна справа.

При цьому, позивачем до позовної заяви додано копію трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, суд звертає увагу позивача на необхідність надання трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, оскільки позивачем така книжка до відповідача не надавалась.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він при прийнятті рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, тобто с забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним, з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (ст.46 Конституції України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 липня 2019 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно, статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підлягають задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (частина 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01 липня 2019 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 03.06.2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 липня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 03.06.2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 24 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя П.В. Кочанова