Справа № 140/1296/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/1296/19 пров. № 857/9782/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Мельника С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Ксензюк А.Я.,

час ухвалення рішення 10:29:20,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 01.08.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор» (ДП «ЛРЗ «Мотор») звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, яким просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 13.07.2018 року № , № та зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані щодо відшкодування йому податку на додану вартість у сумі 931719,00 грн. за податковою декларацією за березень 2018 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 13.07.2018 року № та № ; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що подані позивачем під час перевірки та в ході судового розгляду справи первинні документи підтверджують реальність господарських операцій із придбання товарів у ТзОВ «НВП Форсаж плюс», ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації», ТзОВ «Рейлсервіс», ТзОВ «Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Промелектрокомплект», ТзОВ «Укрпостач» за укладеними з ними договорами поставок, які мають безпосередній зв`язок із господарською діяльністю позивача. Розрахунки між сторонами вказаних договорів проведені у повному обсязі, що підтверджує в акті перевірки і сам відповідач, тобто спір з цього приводу відсутній. В свою чергу, відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції; фактично його висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених допустимими доказами. За таких обставин суд дійшов висновку, що ДП «ЛРЗ «Мотор» правомірно віднесло суми податку на додану вартість (ПДВ), сплачені продавцям-контрагентам в ціні товару, до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів та в подальшому заявило ці суми до бюджетного відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 13.07.2018 року № та № , якими встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Водночас, суд відмовив у задоволенні вимоги позивача про зобов`язання вчинити дії шляхом внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого до відшкодування за декларацією за березень 2018 року, в зв`язку з тим, що така вимога є передчасною, оскільки спрямована на захист права, яке можливо буде порушене в майбутньому.

Рішення в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що предметом перевірки є лише законність декларування ДП «ЛРЗ «Мотор» від`ємного значення ПДВ за березень 2018 року. З метою дослідження взаєморозрахунків ДП «ЛРЗ «Мотор» з контрагентами-постачальниками надсилалися запити на проведення зустрічних звірок, їх реєстр відображено в акті перевірки. Проведеною податковою перевіркою встановлено безпідставне формування ДП «ЛРЗ «Мотор» показників податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року за господарськими операціями з контрагентами-постачальниками ТзОВ «НВП Форсаж плюс», ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації», ТзОВ «Рейлсервіс», ТзОВ «Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Промелектрокомплект», ТзОВ «Укрпостач», які фактично не відбувалися. До таких висновків його спонукало те, що згідно з наявною в автоматизованих інформаційних системах Державної фіскальної служби (ДФС) інформацією стосовно вказаних контрагентів наявна негативна інформація, не простежується ланцюг придбання реалізованої ДП «ЛРЗ «Мотор» продукції, відбувається обрив ланцюга. Проте на підставі договорів купівлі-продажу товарів підприємствами-постачальниками були виписані податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит за відповідний період. Також апелянт зазначає, що згідно з проведеним аналізом ІР-адрес комп`ютерів, які є унікальними адресами та ідентифікаторами комп`ютерів в мережі, було встановлено, що контрагент позивача ТзОВ «Імпера Груп» та ТзОВ «Рейлсервіс» реєструвала податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з комп`ютерів з однаковими ІР-адресами, або за тими ж адресами, де зареєстроване місцезнаходження їх постачальників. Нереальність господарських операцій із вказаними контрагентами-постачальниками призвела до завищення суми бюджетного відшкодування у березні 2018 року на 931719,00 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) на 397476,00 грн. За таких обставин апелянт вважає, що висновки, викладені в акті перевірки, та прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржене, тому відповідно до норм ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку не переглядається.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому виклав свої заперечення, вважає вимоги та доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржена в апеляційному порядку, без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 19.04.2018 ДП «ЛРЗ «Мотор» подало до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за березень 2018 року, в якій зазначило, зокрема, суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку, 1774570,00 грн.

В період з 18.05.2018 року до 08.06.2018 року посадові особи Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС провели документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Луцький РЗ «Мотор» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2018 року, за результатами якої складено акт від 15.06.2018 року № 95/28-10-48-12/08029701. В акті зафіксовано такі порушення, допущені позивачем: п. п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, пп. «б» п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого безпідставно включено до складу податкового кредиту ПДВ на загальну суму 1303783,00 грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2018 року на 931719,00,00 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 397476,00 грн.; абз. 4 п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 73 264,75 грн. у зв`язку з наявністю податкового боргу за платежем 21081103 «Адміністративні штрафи на інші санкції» в сумі 73264,75 грн.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючий орган виніс податкові повідомлення-рішення від 13.07.2018 року № , яким встановлено завищення позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2018 року на 931719,00 грн. і застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 465859,50 грн., та № , яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 397 476,00 грн.

ДП «Луцький РЗ «Мотор» оскаржило вказані податкові повідомлення-рішення до ДФС України, однак рішенням останньої від 24.09.2018 року про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень відповідача, зважаючи на таке.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 200.1 200.4 ст. 200 цього Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з нормами ст. 200 Податкового кодексу України сума бюджетного відшкодування залежить від показників податкового зобов`язання та податкового кредиту.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

В розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 даного Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 цього Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. п. 198.2, 198.3 ст. 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, в тому числі, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 даного Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.6 даної статті податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов`язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 даної статті податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

А відповідно до п. 198.6 ст. 198 цього Кодексу не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

На підставі аналізу зазначених норм колегія суддів дійшла висновку, що формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

При цьому, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Проте зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для віднесення сплачених (нарахованих) у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт реальності придбання товарів, вартість яких відноситься до податкового кредиту з податку на додану вартість. Для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість витрати платника щодо сплати (нарахування) відповідної суми податку у складі ціни товару мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В цьому контексті колегія суддів зазначає наступне.

ДП «ЛРЗ «Мотор» є суб`єктом літакобудування, відноситься до літакобудівної промисловості, створене з метою ремонту військової авіаційної техніки за державним замовленням для потреб Міністерства оборони України, зарубіжних замовників, засноване на державній формі власності, включене до «Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83, відноситься до підприємств оборонно-промислового комплексу згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 року № 70-р, а також включене до складу Державного концерну «Укроборонпром» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1221. Підприємство здійснює капітальний ремонт, реконструкцію, модернізацію та технічне обслуговування авіаційних двигунів (їх вузлів та агрегатів) для військових літаків-бомбардувальників: Су-22, Су-24, Су-27, Су-30, літаків-винищувачів Міг-29. На виконання вказаних завдань у межах видів діяльності позивач уклав ряд договорів щодо поставки матеріалів та запасних частин для ремонту авіаційних двигунів.

Як встановив суд, 01.03.2018 року ДП «Луцький РЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «НВП Форсаж плюс» договір поставки № 125, на виконання умов якого останнє поставило позивачу товар катоди трубні литі СДП-2 ТУ 1-92-113-87 (3 шт.).

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної від 02.03.2018 року № Ф-00000002; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 179; копією виписаної постачальником податкової накладної від 02.03.2018 року № 1; копією сертифіката якості на товар від 01.03.2018 року № 2; копією платіжного доручення від 21.03.2018 року № 756 про оплату товару на загальну суму 481140,00 грн.; копією товарно-транспортної накладної від 02.03.2018 року № , виданої перевізником ТзОВ «ТК «САТ», якою підтверджено факт транспортування товару.

17.10.2017 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Промелектроніка» договір поставки № 684/кт, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар СПТ-88-2,2 л сигналізатор помпажа в кількості 7 шт.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) від 09.01.2018 року (5 шт. товару) та від 11.01.2018 року (2 шт. товару). При цьому, після проходження вхідного контролю вказані ТМЦ були оприбутковані та відображені у картці складського обліку матеріалів підприємства № 3545/1841 в кількості 4 шт., оскільки 3 шт. не пройшли вхідний контроль на підприємстві та були повернуті постачальнику згідно акту повернення некондиційної продукції від 01.02.2018 року № 01/02-3 та експрес-накладної від 06.02.2018 року № 6668; копією видаткової накладної від 01.03.2018 року № РН-0000371; копією виписаної постачальником податкової накладної від 01.03.2018 року № 14; копіями сертифікатів якості на товар від 09.01.2018 року № 0901 та від 11.01.2018 року № 1101; копією платіжного доручення від 21.03.2018 року № 772 про здійснення позивачем оплати за товар в сумі 1151229,02 грн.; копіями експрес-накладних перевізника ТзОВ «Нова Пошта» від 09.01.2018 року № 3892 та від 11.01.2018 року № 3538 про транспортування товару.

06.12.2017 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Промелектроніка» договір поставки № 818/кт, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар СП-20У свеча в кількості 21шт.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями актів приймання-передачі ТМЦ від 09.01.2018 року в кількості 20 шт. та від 24.01.2018 року в кількості 1 шт.; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 1855; копією видаткової накладної від 01.03.2018 року № РН-0000370; копією виписної постачальником податкової накладної від 01.03.2018 року № 15; копіями сертифікатів якості на товар від 09.01.2018року № 0901 та від 24.01.2018 року № 2401; копією експрес-накладних перевізника ТзОВ «Нова Пошта» від 09.01.2018 року № 3892 та від 24.01.2018 року № 6400; копією платіжного доручення позивача від 19.03.2018 року № 716 про оплату вартості товару в сумі 435960,00 грн.

22.06.2017 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Промелектроніка» договір поставки № 390/кт, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар 99.12.90.034.865.16 3Ч ексцентрик в кількості 36 шт. та 0101.0225 вставка в кількості 4 шт.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями актів приймання-передачі ТМЦ від 25.01.2018 року та від 20.12.2017 року; картками складського обліку матеріалів підприємства № 1457 та № 1006; копією видаткової накладної від 01.03.2018 року № РН-0000369; виписаної постачальником податкової накладної від 01.03.2018 року № 16; копією сертифіката якості на товар від 25.01.2018 року № 2501; копіями експрес-накладних перевізника ТзОВ «Нова Пошта» від 20.12.2017 року № 7623 та від 25.01.2018 року № 6092; копією платіжного доручення від 19.03.2018 року № 715 про оплату товару в сумі 147351,84 грн.

06.02.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Імпера Груп» договір поставки № 71, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар канат 12Х18Н10Т 2,5 мм Гост 2172-80-500 м.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної від 06.02.2018 року № Б294; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 636; копією виписаної постачальником податкової накладної від 06.02.2018 року № 63; копією сертифіката якості на товар від 06.02.2018 року № 14240; факт транспортування ТМЦ підтверджується експрес-накладною перевізника ТзОВ «Нова Пошта» №3163 від 08.02.2018.За поставлені ТМЦ здійсненні розрахунки у безготівковій формі згідно платіжного доручення № 688 від 19.03.2018 на загальну суму 323 436,00 грн. (в т. ч. ПДВ 53906,0 грн.).

20.02.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Імпера Груп» договір поставки № 96, відповідно умов якого останнє поставило позивачу товар кільце розкатне ХН77ЮРУ-ВД ф 427*398*120 ТУ 14-1-684-73 в кількості 2 шт. та кільце розкатне ХН77ЮРУ-ВД 386*358*120 ТУ 14-1-684-73 в кількості 3 шт.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями видаткових накладних від 23.02.2018 року № Б534 і № Б533; картками складського обліку матеріалів підприємства № 1963 та № 1964; копіями виписаних постачальником податкових накладних від 23.02.2018 року № 318 та № 319; копією виписки із сертифікатів якості від 23.02.2018 року № 28/02-18 та № 29/02-18; копією товарно-транспортної накладної перевізника ТзОВ «ТК «САТ» від 23.02.2018 року № 005004755; копіями платіжних доручень від 21.03.2018 року № 752 та № 754 про оплату товару в сумі 524718,26 грн. і 793753,34 грн. відповідно.

22.02.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Імпера Груп» договір поставки № 106, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар коло ХН70ВМТЮФ-вд (ЄИ826-вд) 20 мм в кількості 24,9 кг та ХН70ВМТЮФ-вд (ЄИ826-вд) 23 мм в кількості 25,1 кг.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної від 13.03.2018 року № Б704; картками складського обліку матеріалів підприємства № 1967 та № 1966; копією виписаної постачальником податкової накладної від 13.03.2018 року № 120; копією виписки з сертифіката якості на товар від 13.03.2018 року № 18/03427; копією експрес-накладної перевізника ТзОВ «Нова Пошта» від 13.03.2018 року № 4312; копією платіжного доручення від 29.05.2018 року № 1467 про оплату вартості товару в сумі 164232,60 грн.

22.12.2016 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації» договір відповідального зберігання № 872, відповідно до умов якого ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації» як поклажодавець передає, а позивач як зберігач приймає на відповідальне зберігання запчастини для авіаційних двигунів та їх агрегатів (надалі майно) для проведення вхідного контрою: закупівля зберігачем майна, що пройшло вхідний контроль та визначене кондиційним здійснюється партіями за окремими договорами.

12.03.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації» договір поставки № 150, на виконання умов якого останнє поставило позивачу товар підшипник 5-272822Рз в кількості 5 шт.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією акту приймання-передачі ТМЦ від 16.01.2018 року; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 215/2275; копією видаткової накладної від 13.03.2018 року № 25; копією виписаної постачальником податкової накладної від 13.03.2018 року № 4; копією платіжного доручення від 19.03.2018 року № 667 про оплату товару в сумі 858000,00 грн.

28.02.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Рейлсервіс» договір поставки № 121, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар порошок 53/150 із сплаву ЖС-6К по ОСТІ 90126-85 в кількості 10,45 кг.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної від 02.03.2018 року № Б11; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 451 (при цьому, 6,45 кг порошку визнано позивачем некондиційним та повернуто постачальнику згідно з видатковою накладною від 16.05.2018 року № 20); копіями виписаних постачальником податкових накладних від 02.03.2018 року № 1 розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до цієї податкової накладної (в зв`язку із поверненням частини товару); копією виписки із сертифіката якості № 34/16-03-18; копією товарно-транспортної накладної перевізника ТзОВ «ТК «САТ» від 01.03.2018 року № 005007266; копією платіжного доручення від 10.05.2018 року № 1294 про оплату товару в сум 33356,40 грн.

28.02.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Рейлсервіс» договір поставки № 120, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар коло ф 40 мм 71,8кг., ф 24мм 7 кг, ф 28 мм 10 кг, ф 12 мм 26 кг , ф 10 мм 14,8 кг, ф 16 мм 90,6 кг, ф 22 мм 41,4 кг, ф 40 мм 20,6 кг, ф 34 мм 52,6 кг, ф 15 мм 11,0 кг, ф 24 мм 17 кг.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної від 05.03.2018 року № Б12; картками складського обліку матеріалів підприємства № № 658, 1643, 300, 832, 155, 856, 182, 450, 642, 236, 1288; копією виписаної постачальником податкової накладної від 05.03.2018 року № 2; копіями документів про якість та походження продукції, а саме документів про якість № 161402, № 8-3218, № 127453 і № 103658, виписки із сертифіката якості № 12/07-15, сертифікатів якості № 540-14 і № 02728; копією товарно-транспортної накладної перевізника ТзОВ «Стотарнс-Сервіс» від 05.03.2018 року № Б2; копією платіжного доручення від 10.05.2018 року № 1295 про оплату товару в сумі 399344,50 грн.

22.02.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Рейлсервіс» договір поставки № 107, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар лента 0,4 мм х ХН60Вт - 28,85 кг.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної від 29.03.2018 року № Б21; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 305; копією виписаної постачальником податкової накладної від 29.03.2018 року № 8; копією експрес-накладної перевізника ТзОВ «Нова пошта» від 29.03.2018 року № 6192; копією сертифіката якості № 50513; копією платіжного доручення від 23.04.2018 року № 1067 про оплату товару в сумі 134367,14 грн.

21.03.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Рейлсервіс» договір поставки № 181, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар коло Д 16 Т 200 мм в кількості 52,54 кг.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної від 21.03.2018 року № Б14; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 226; виписаною постачальником податкової накладної від 21.03.2018 року № 9; копією товарно-транспортної накладної перевізника ТзОВ «ТК «САТ» від 21.03.2018 року № 005006861; копією сертифіката якості № 102226/06.17; копією платіжного доручення від 25.04.2018 року № 1145 про оплату товару в сумі 11871,94 грн.

26.03.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Рейлсервіс» договір поставки № 194, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар коло ХН78Т(ЄИ435) 140 мм в кількості 131 кг, лєнта ХН78Т 0,2 мм в кількості 47,2 кг та коло ХН73МБТЮ-вд (ЄИ698-вд) ф 17 мм в кількості 73 кг, ф 16 мм в кількості 127 кг., ф 15 мм в кількості 100 кг.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями видаткових накладних від 26.03.2018 року № Б17 і № Б16; картками складського обліку матеріалів підприємства № № 1968, 75, 303, 325 і 663; копіями виписаних постачальником податкових накладних від 26.03.2018 року № 11 і № 13; копіями документів про якість та походження продукції, а саме документів про якість № 161456, № 131743 і № 2721, сертифіката якості №237 і виписки з сертифіката якості № 12023; копією товарно-транспортної накладної перевізника ТзОВ «ТК «САТ» від 26.03.2018 року № 005007321; копіями платіжних доручень від 02.05.2018 року № 1202 та від 29.05.2018 року № 1491 про оплату товару в сумі 442920,36 грн. і 667206,0 грн. відповідно.

26.03.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Рейлсервіс» договір поставки № 191, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар коло 38Х МЮА 56 мм в кількості 47,33 кг.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копією видаткової накладної №Б18 від 26.03.2018 року; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 1970; копією виписаної постачальником податкової накладної від 26.03.2018 року № 12; копією товарно-транспортної накладної перевізника ТзОВ «ТК «САТ» від 26.03.2018 року № 005007321; копією сертифіката якості № 05/2035; копією платіжного доручення від 29.05.2018 року № 1492 про оплату товару в сумі 50851,73 грн.

05.07.2016 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «НВК «ВК Система» договір відповідального зберігання майна, відповідно до умов якого останній як поклажодавець передає, а позивач як зберігач приймає на відповідальне зберігання запчастини для авіаційних двигунів та їх агрегатів (надалі майно) для проведення вхідного контролю.

27.06.2017 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «НВК «ВК Система» договір поставки № 413/кт, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар ролікопідшипник 5-272822РЗ в кількості 2 шт. та шарикопідшипник 65-1000095К в кількості 35 шт.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями актів приймання-передачі ТМЦ від 19.12.2017 року № 81, від 20.03.2017 року № 84 в кількості 1 шт. та від 23.03.2018 року № 86 в кількості 1 шт.; картками складського обліку матеріалів підприємства № 215/2275 та № 227 (при цьому, шарикопідшипник був оприбуткований в кількості 27 шт., оскільки 8 шт. не пройшли вхідний контроль на підприємстві та були повернуті постачальнику згідно з актом повернення некондиційної продукції від 01.02.2018 року № 01/02-2); копіями видаткових накладних від 05.03.2018 року № РН-009, від 26.03.2018 року № РН-010 та від 30.03.2018 року № РН-016; копіями виписаних постачальником податкових накладних від 05.03.2018 року № 2, від 26.03.2018 року № 4 та від 30.03.2018 року № 5; копіями експрес-накладних перевізника ТзОВ «Нова Пошта» від 20.03.2018 року № 5179 та від 21.12.2017 року № 0461; копіями платіжних доручень від 19.03.2018 року № 669 про оплату товару в сумі 5508,00 грн., від 30.03.2018 року № 848 про оплату товару в сумі 125400,00 грн. та від 30.03.2018 року № 851 про оплату товару в сумі 125400,00 грн.

27.06.2017 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Промелектронкомплект» договір поставки № 409, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар сигналізатор перепаду тиску СП-0,6ЄТ1 в кількості 5 шт.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями акту прийому-передачі ТМЦ від 12.02.2018 року № 1; карткою складського обліку матеріалів підприємства № 3792/18213; копією видаткової накладної від 27.03.2018 року № 250; копією виписаної постачальником податкової накладної від 27.03.2018 року № 95; копією сертифіката якості від 12.02.2018 року № 104; копією експрес-накладної перевізника ТзОВ «Нова Пошта» від 12.02.2018 року № 7149; копією платіжного доручення від 30.03.2018 року № 849 про оплату товару в сумі 113250,60 грн.

06.03.2018 року ДП «ЛРЗ «Мотор» уклало з ТзОВ «Укпостач» договір поставки № 144, відповідно до умов якого останнє поставило позивачу товар стрічка кремнеземна КЛ-11-1,5 мм в кількості 2000 м, стрічка кремнеземна КЛ-11-3,5 мм в кількості 2000 м та стрічка кремнеземна КЛ-11-5 мм в кількості 2000 м.

Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується наступними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом: копіями видаткових накладних від 07.03.2018 року № 377, № 378 і № 379; картками складського обліку матеріалів підприємства № 8, № 81 і №82; копіями виписаних постачальником податкових накладних від 07.03.2018 року № 31, № 32 та № 33; копіями паспортів товару; копією експрес-накладної перевізника ТзОВ «Нова Пошта» від 07.03.2018 року № 9361; копіями платіжних доручень від 19.03.2018 року № 666, № 668 і № 676 про оплату вартості товару по 119400,00 грн. за кожним дорученням.

Як вбачається з описаних вище документів, всі вони відповідають вимогам до первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та надавались відповідачу при проведенні перевірки, а зазначені вище податкові накладні, виписані контрагентами позивача постачальниками товарі, не мали недоліків і порядок їх заповнення відповідав чинному на момент виписки законодавству, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому з дня отримання цих податкових накладних у ДП «ЛРЗ «Мотор» виникло право формувати податковий кредит по взаєморозрахунках з цими контрагентами.

А відсутність певних документів чи неістотні недоліки в їх оформленні, на думку колегії суддів, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Щодо доводів відповідача про те, що за результатами податкового аналізу та податкової інформації ТзОВ «НВП Форсаж плюс», ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації», ТзОВ «Рейлсервіс», ТзОВ «Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Промелектрокомплект», ТзОВ «Укрпостач» встановлено відсутність основних засобів, не встановлено придбання або оренду складських приміщень для здійснення господарської діяльності, по ланцюгу господарських операцій не встановлено придбання відповідного товару для його реалізації на користь позивача, не надано документів на підтвердження якості та походження товару тощо, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. п. 74.1, 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Отже, посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно зазначених вище контрагентів позивача, а також податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, що складена за результатами опрацювання звітності цих контрагентів чи неможливості проведення їх зустрічної звірки (перевірки), є безпідставним, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 815/565/15.

Водночас, як правильно вказав суд першої інстанції, зустрічні звірки або перевірки з питань підтвердження отриманих від ДП «ЛРЗ «Мотор» відомостей щодо відносин з іншими контрагентами, зокрема, ТзОВ «НВП Форсаж плюс», ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації», ТзОВ «Рейлсервіс», ТзОВ «Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Промелектрокомплект», ТзОВ «Укрпостач» контролюючим органом не проводились.

Отже, у спірному випадку відповідач використав інформацію, наявну в автоматизованих інформаційних системах ДФС щодо господарської діяльності контрагентів позивача без аналізу первинних документів таких платників податків. Оскільки зустрічні звірки жодного із контрагентів позивача фактично не проводились, тому аналітична інформація автоматизованих інформаційних систем ДФС про відсутність у контрагентів-постачальників необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів не можуть бути підставою для висновку щодо здійснення позивачем правочинів без мети настання реальних наслідків, проведення безтоварних операцій, та, відповідно, однією з підстав для висновку про завищення сум податкового кредиту з ПДВ та в результаті прийняття податкових повідомлень-рішень про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та зменшення розміру від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту. Такі висновки є лише припущенням контролюючих органів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на податкову інформацію, оскільки наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно зазначених контрагентів-постачальників позивача по ланцюгах постачання інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Також суд правильно зазначив, що такі висновки відповідача є лише припущенням про ймовірні порушення податкового законодавства учасниками господарських операцій. Проте судом не встановлено, що відомості, які містяться в досліджених судом та податковою перевіркою первинних документах, є неповними, недостовірними та (або) суперечливими, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена в судовому порядку, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. В свою чергу, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення за істотними умовами договору однією із сторін; спори між сторонами щодо недійсності договорів відсутні. Контролюючий орган також не довів, що господарські зобов`язання між позивачем та вказаними контрагентами вчинені з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Також колегія суддів зазначає, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на факт реальності господарських операцій, вчинених між останніми у ланцюгу постачань платником податків та його безпосередніми контрагентами, а тому наведені вище доводи відповідача, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на можливі факти фіктивної підприємницької діяльності чи інших порушень законодавства суб`єктів господарювання зазначених вище контрагентів позивача, колегія суддів зазначає, що доказом вини у здійсненні фіктивного підприємництва може бути лише вирок суду, постановлений у кримінальній справі, який набрав законної сили і яким встановлено факт здійснення посадовими особами підприємств фіктивного підприємництва чи інших злочинів, тобто відсутність реальних господарських операцій, однак такого вироку відповідач суду не надав.

Крім того, колегія суддів враховує принцип презумпції добросовісності платника податків, який означає, що подані платником податків контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

При цьому, чинним законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання або через відсутність висновків зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникло в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів.

В свою чергу, відповідач не довів, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цими підприємствами було одержання податкової вигоди, як то вказує відповідач.

Одночасно колегія суддів враховує, що на момент здійснення господарських операцій з позивачем ТзОВ «НВП Форсаж плюс», ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації», ТзОВ «Рейлсервіс», ТзОВ «Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Промелектрокомплект», ТзОВ «Укрпостач» були зареєстровані у встановленому порядку, не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебували на обліку в органах державної податкової служби та були зареєстровані платником податку на додану вартість.

Щодо посилання відповідач не те, що згідно з проведеним аналізом ІР-адрес комп`ютерів, які є унікальними адресами та ідентифікаторами комп`ютерів в мережі, було встановлено, що контрагент позивача ТзОВ «Імпера Груп» та ТзОВ «Рейлсервіс» реєструвала податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з комп`ютерів з однаковими ІР-адресами, або за тими ж адресами, де зареєстроване місцезнаходження їх постачальників, колегія суддів зазначає, що відповідач не надав будь-яких доказів такого дослідження, а також не пояснив, яким чином це впливає на господарську діяльність ДП «ЛРЗ «Мотор».

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановлено факти реальності господарських операцій між ДП «ЛРЗ «Мотор» і ТзОВ «НВП Форсаж плюс», ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Компанія Інженерної Взаємодії Авіації», ТзОВ «Рейлсервіс», ТзОВ «Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Промелектрокомплект», ТзОВ «Укрпостач» на підставі описаних вище договорів, підтвердження здійснення цих господарських операцій первинними документами, які відповідають вимогам законодавства, тому у податкового органу не було законних підстав для висновків про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з цими контрагентами в періоді, що перевірявся, та, відповідно, про безпідставність і протиправність заявлення вказаних сум податку до бюджетного відшкодування у податковій декларації за березень 2018 року.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегії суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 13.07.2018 року № і № є протиправними та підлягають скасуванню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 140/1296/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 24.01.2020 року