Справа № 346/2921/19
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/2921/19
Провадження № 2-а/346/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

секретаря: Матушевської Г. Д.,

з участю позивача ОСОБА_3 ,

представника позивача Левкун Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01.06.2019 року приблизно о 13:25 годин він керував транспортним засобом марки Renault Sandero державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху в с. Лісна Слобідка, Коломийського району Iвано-Франківської області. На 148 км цього автошляху його автомобіль був зупинений працівником патрульної поліції, який повідомив, що він керуючи транспортним засобом, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год., а саме рухався зі швидкістю 75 км/год., що зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, за що ч. 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку з чим було складено постанову та накладено на нього, позивача адміністративний штраф в розмірі 255 гривень.

Вважає, що постанова якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню . Вказує, що інспектор поліції не роз`яснив йому права і обов`язки визначені ст. 63 Конституцією України, та ст.ст. 307,308,268,287-289 КУпАП. Крім того, інспектор відмовив у розгляді його клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористатись юридичною допомогою, не надано йому можливість користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката.

Також, інспектором поліції йому не було надано чи продемонстровано жодних підтверджуючих доказів того, що він рухався автомобілем зі швидкістю 75 км/год. Враховуючи те, що він, позивач рухався в колоні із 4-х автомобілів, їдучи третім , тобто передостаннім, рухався зі швидкістю не більше 50 км/год., про що свідчили дані на спідометрі автомобіля та навігаторі. Вказує, що автомобілі, якi рухалися перед ним рухалися з такою ж швидкістю, тобто дозволеною швидкістю на даній ділянці дороги, що підтверджується тим, що два автомобілі, якi рухалися перед ним , та один після нього, не були зупинені працівником поліції.

Крім того, в порушення чинного законодавства та Інструкції оскаржувана постанова заповнена нерозбірливим почерком; посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записані не друкованими літерами, що є недопустимим, та позбавляє його права на інформацію та права вчиняти певні дii щодо оскарження цієї постанови

Відповідачем фактично не зафіксовано порушення ним дозволеної швидкості руху автомобіля, яке б доводило його вину. Також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі, не відібрано пояснення свідків - водіїв інших трьох транспортних засобів, якi зупинилися дальше по дорозі, коли побачили, що працівники поліції його, позивача зупинили , які також стверджували, що рухалися зі швидкістю не більше 50км/год.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії НК № 549061 від 01.06.2019 року про притягнення його, ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження .

Подавши відповідь на відзив, вказує, що саме відповідач, повинен довести суду правомірність свого рішення. Просить суд не брати до уваги докази, які були додані до відзиву на позовну заяву, оскільки відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій позивачу

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що 01.06.2019 року близько 13 год. 25 хв. екіпажем патрульної поліції УПП в ІваноФранківській області ДПП мЯсень-22", під час несення служби на авто дорозі Н-10 ІваноФранківської області, на 148 км с. Лісна Слобідка Івано-Франківської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000677) виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу Renault Sandero з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 75 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Інспектором було подано сигнал про зупинку ТЗ та після зупинки інспектор підійшовши до водія, виконав вимоги відповідно до ч. 3 ст. 18, ч.2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та проінформував про те, що водій рухався зі швидкістю 75 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та ознайомив позивача із відеофіксаціею факту правопорушення зафіксованим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 .

Відповідно до ст. 279 КУпАП, патрульний поліцейський, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у ст. 222 КУпАП, в т.ч. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_3 поліцейським взводу № 1 роти №2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП рядовим поліції Якимчук Б.Б. Позивачу зачитано його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказує, що позивач жодних клопотань не заявляв. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським після розгляду адміністративної справи винесено постанову серії НК № 549061 від 01.06.2019 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження, виконання та під підпис вручено її копію.

Зазначає, що позивач, подавши позов, не надав жодного доказу на підтвердження позовних вимог.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгиСАМ» та зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку.

Вказує, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень у фабулі якої чітко зазначено, що швидкість руху транспортного засобу вимірювалася за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCamLTI 20/20 ТС000677, а також фотознімками приладу TruCam на яких зафіксований факт правопорушення ТЗ позивача та відеозаписом з лазерного вимірювача швидкості pvxv TruCamLTI 20/20 000677 .

Зазначає, що на ділянці авто дороги, де було вчинено позивачем адміністративне правопорушення, міститься дорожний знак 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень правил дорожнього руху» з табличкою 7.2.1 «Зона дії», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів. Крім цього, відповідно до схеми організації дорожнього руху на якій зображено розміщення дорожніх знаків на автодорозі Н-10 «Стрий-Мамалига», зокрема зображено дорожній знак 5.45. «Лісна Слобідка» («Початок населеного пункту»), в межах якого діють вимоги ПДР України, що визначають порядок руху в населених пунктах, а саме: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12,4-12.7; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, що підтверджує факт перевищення швидкості руху позивачем у населеному пункті, адже його транспортний засіб було зафіксовано вимірювачем швидкості TruCam на 148 км із чітко зафіксованою швидкістю руху 75 км/год,

Зазначили, що протокол у даному випадку не складається , а норми КУпАП, а також Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 передбачають винесення постанови за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.І ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями КпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без участі представника .

Враховуючи пояснення позивача, беручи до уваги відзив відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені суду докази, суд доходить висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 549061 від 01.06.2019 року поліцейським взводу№ 1 роти№ 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області рядовим поліції Якимчук Б.Б., на позивача ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч.1ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. У даній постанові зазначено, що ОСОБА_3 01.06.2019 року о 13 год 25 хв. у с. Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області на автодорозі Н10 148 км. керуючи транспортним засобом Renault Sandero з номерним знаком НОМЕР_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год, що зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20 чим порушив п. 12.4 ПДР України. (а.с.7) Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В частині 2 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що «притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних вище випадках фактично відбувається у скороченому провадженні, "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Відповідно дост.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова містить посилання на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із змісту позовної заяви на місці події Гурник заперечував факт вчинення правопорушення, вказаного у постанові суб`єкта владних повноважень та наполягав на тому, що керований ним автомобіль рухався зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У підтвердження вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області долучено до матеріалів справи фотокартки здійснені сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 ТС000677, зі змісту яких вбачається, що саме автомобіль марки Renault Sandero з номерним знаком НОМЕР_1 рухався з перевищенням встановленої у населеному пункті швидкістю (а.с.32-33).

Крім того, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи слідує, що позивач, керуючи автомобілем марки Renault Sandero з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 75 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті.

Отже, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на те, що інспектор не роз`яснив йому права та обов`язки , суд приймає до уваги, оскільки суд не взмозі перевірити дану інформацію, однак такі доводи не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Щодо ненадання можливості скористатись допомогою адвоката при розгляді справи, суд зазначає, що положеннями КпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України. Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи, Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. При цьому, законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, і позивач не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року 760/10640/18.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Крім того, посилання позивача на начебто окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, не слід брати до уваги оскільки, окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18). Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що постанова заповнена нерозбірливим почерком, що посада, спец звання та прізвище поліцейського записані недрукованими літерами та подібне.

Щодо ненадіслання позивачу протоколу, як додатку до постанови у справі про адмінправопорушення, суд зазначає, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил користування засобами транспорту, у т. ч. передбачених ч.1-3 ст.122 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З викладеного вбачається, що до компетенції Національної поліції віднесено розгляд справ, передбачених ч.1 ст.122 КпАП України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015р. №1395 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція №1395), згідно до п. 4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно дост.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З вищевказаного слідує, що поліцейський врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до вимог ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від адміністративної відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості.

Крім цього, при зверненні до суду, позиція позивача була обґрунтована тим, що відповідно до ч.2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд погоджується, із вказаним твердження втім звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Всупереч свого обов язку надання доказів позивач при зверненні до суду та під час судового розгляду не подав належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема що його т.з. рухався зі швидкістю не більше 50 км/год. Беззаперечно на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладено тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення, однак відповідачем, відповідно до ст.77 КАС України надано суду відеоматеріали, згідно яких вбачається порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Судом враховано, що відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.11ст.23 Закону України «Про Національну поліцію»до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР.

Таким чином, суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серії НК № 549061 від 01.06.2019 року, винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.19,55 Конституції України, ст. ст.122,245, 251,280 КУпАП, ст. ст.5,7-10,72,77,90,241-246,250, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови серії НК № 549061 від 01.06.2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження , відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження 76494, м.Івано-Франківськ вул. Юності, 23.

Повний текст рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя Беркещук Б. Б.