Справа № 480/2284/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 р.Справа № 480/2284/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача Хурсенка С.О.,

представника відповідача Дудченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 18.10.19 року по справі № 480/2284/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UА805180/2019/000114/2 від 10.05.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2019/00268 від 10.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.05.2019 декларантом подано до митного оформлення митну декларацію стосовно придбаного у Польщі за 7750 євро товару, а саме: транспортного засобу марки PEUGEOT. Для митного оформлення надані всі визначені Митним кодексом України документи. Після прийняття митної декларації до митного оформлення 10.05.2019 інспектором митниці направлено декларантові електронне повідомлення, в якому вказувалось, що для заявленого розміру митної вартості необхідно надати додаткові документи визначені у ст. 53 Митного кодексу України. У відповідь на цей запит, декларантом повідомлено про відсутність інших документів, ніж ті, що вже надані. Проте, 10.05.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості, згідно з яким митну вартість придбаного товару скориговано та підвищено його розмір з 7750,00євро до 10250,00євро, що потягло за собою підвищення розміру митних платежів. Також відповідачем прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, згідно з якою позивача зобов`язано заповнити нову митну декларацію з урахуванням рішення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення, прийняте Сумською митницею ДФС Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА805180/2019/000114/2 від 10.05.2019.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, складену Сумською митницею ДФС Державної митної служби України №UА805180/2019/00268 від 10.05.2019.

Стягнуто з Сумської митниці ДФС Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1536 грн. 80коп.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погодившись з вказаним висновком, відповідачем Сумською митницем ДФС Державної митної служби України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинм справи, про сить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністртаивного позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що в результаті здійснення контролю визначення митної вартості придбаного позивачем товару системою управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор-2006" за митною декларацією UA805180/2019/013281 сформовано митні формальності за наступними кодами класифікатору: "контроль правильності визначення митної вартості", "Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів", "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Враховуючи відсутність документального підтвердження складових митної вартості задекларованого транспортного засобу та не подання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, 10.05.2019, враховуючи сформовану автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор 2006" цінову інформацію щодо ідентичного товару, посадовою особою Сумської митниці ДФС прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2019/000114/2.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідачем не доведено, що подані декларантом позивача документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В судовому засіданні представник позивача просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав зазначених в апеляційній скарзі та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що з метою митного оформлення транспортного засобу особистого користування "легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка PEUGEOT, модель 508. Календарний рік виготовлення - 2015. Модельний рік виготовлення - 2015. Номер кузова (VIN): НОМЕР_1. Тип кузова універсал. Колір сірий. Тип двигуна дизельний. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1560 см.куб. Показник електронного одометра - 115328 км. Місць для сидіння, включно з місцем для водія - 5. Колісна формула: 4*2. Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування", декларантом позивача 08.05.2019 подано до Сумської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA805180/2019/013281, згідно з якою митну вартість визначено у розмірі 7750,00 євро. За поданою МД митна вартість транспортного засобу визначено в сумі 7750 євро.

Разом з митною декларацією декларантом надані: рахунок-фактура №AUK10839 від 18.04.2019, який виданий продавцем DOBROKAR sp.Z.o.o. на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням ціни продажу автомобіля PEUGEOT 508 з VIN: НОМЕР_1 в 7750,00 євро (із ПДВ 0%), форма оплати - готівка, умова поставки - DAP Львів; акт про проведення огляду № UA209070/2019/03703 від 26.04.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) НОМЕР_2 від 23.10.2015; висновок спеціаліста № 03052260 від 03.05.2019; квитанція 0.0..1 від 24.04.2019; експортна декларація №19PL402010E0447141 від 18.04.2019 із зазначенням вартості експортованого з Польщі автомобіля у розмірі 33306,00 злотих (що у перерахунку по курсу валют "злотий-євро" VISA становить 7750 євро), відомості про відправника - Dobrokar sp.Z.o.o. та отримувача - ОСОБА_1 , експортованого з Польщі транспортного засобу.

За результатами здійснення митного контролю щодо правильності визначення митної вартості, у зв`язку з повідомленням системи управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор-2006" щодо можливого ризику заниження бази оподаткування та ухилення від сплати митних платежів в повному обсязі, 10.05.2019 інспектором митниці направлено декларантові електронне повідомлення, в якому вказувалось, що "для визначення м/в необхідно надати документи згідно ст.53 Митного кодексу України", у відповідь на який уповноваженою особою позивача 10.05.2019 направлено до відповідача лист №106, в якому повідомлялось, що додаткових документів, крім тих, що вже надані, на цей час надати немає можливості.

Враховуючи ненадання документів, Сумською митницею ДФС 10.05.2019 прийнято рішення №UА805180/2019/000114/2 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким митна вартість "легкового автомобіля, що був у використанні - 1 шт. Марка PEUGEOT, модель 508. Календарний рік виготовлення - 2015. Модельний рік виготовлення - 2015. Номер кузова (VIN): НОМЕР_1. Тип кузова універсал. Колір сірий. Тип двигуна дизельний. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1560 см.куб. Показник електронного одометра - 115328 км. Місць для сидіння, включно з місцем для водія - 5. Колісна формула: 4*2. Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування", визначена в сумі 10250,00 євро.

Підставою для визначення такої митної вартості митний орган зазначив, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально. При коригуванні митної вартості товару, посадовою особою митниці врахована цінова інформація по даному транспортному засобу по конкретному ідентифікаційному коду (VІN)

10.05.2019, у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, Сумською митницею ДФС видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2019/00268.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - Митний кодекс України), митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч.5 ст.54 Митного кодексу України).

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч.6 ст. 54 Митного кодексу України).

Згідно ст.55 Митного кодексу України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Тобто, митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. При цьому, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (ч.4 ст.337 Митного кодексу України).

В свою чергу, єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 N 684, відповідно до пунктів 1,2,3, розділу VII якого за результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками (далі - СУР), що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, митні органи обирають форми та обсяги митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей.

Вказані норми узгоджуються з ч.1 ст. 320 Митного кодексу України, відповідно до якої форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Отже, колегія суддів зазначає, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак, самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.

Матеріалами справи встановлено, що під час митного контролю при обробці документів, наданих декларантом, спрацювала система управління ризиками та системою управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор-2006" за митною декларацією від 08.05.2019 №UA805180/2019/013281 сформовано митні формальності за наступними кодами класифікатору :

- 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості". Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість - 10250,00";

- 103-1 "Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів";

- 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

У зв`язку з вказаним декларанту направлено повідомлення про надання додаткових документів, разом з тим, декларантом поінформовано про неможливість надати додаткові документи, крім тих, що вже надані.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем для коригування митної вартості використана цінова інформація по даному транспортному засобу по конкретному ідентифікаційному номеру (VIN).

Разом з тим, враховуючи вищезазначені норми, сам лише факт спрацювання систему управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів.

При цьому, як вже зазначалось, наявність є обов`язковим у митного органу саме обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З оскаржуваного рішення встановлено, що причиною для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування слугувала неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, з огляду на необ`єктивність та недостатнє підтвердження відомостей, використаних декларантом. Також в рішенні констатовано, що надані документи не підтвердили заявлений рівень митної вартості. Підставою для визначення митної вартості - цінова інформація по даному транспортному засобу по конкретному ідентифікаційному номеру (VIN).

Тобто, у спріному рішенні відповідачем не зазначено у чому саме полягає не об`єктивність та недостатнє підтвердження документально заявленої декларантом позивача митної вартості автомобіля. Більш того, відповідачем доказів наявності розбіжностей, ознак підробок у поданих декларантом документах не надано.

Також, матеріалами справи встановлено, що для митного оформлення наданий, зокрема, рахунок-фактура №AUK10839 від 18.04.2019, який виданий продавцем DOBROKAR sp.Z.o.o. на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням ціни продажу автомобіля PEUGEOT 508 з VIN: НОМЕР_1 в 7750,00 євро (із ПДВ 0%), форма оплати - готівка, умова поставки - DAP Львів. Тобто оплата за транспортний засіб проведена у готівковій формі, а не через банківську установу. У вказаному рахунку-фактурі чітко зазначено форму оплату - готівка, відтак підстав для надання позивачем до митного органу банківських платіжних документів відсутні.

Крім того, відповідно до п.6 ч.2 ст. 53 Митного кодексу України транспортні (перевізні) документи подаються, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. В той же час, за умовами поставки DAP згідно ІНКОТЕРМС-2010 продавець зобов`язаний сплатити витрати та фрахт, необхідний для доставки товару в вказаний пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів у країні відправлення. Таким чином, ціна товару в даному випадку, включає зазначені витрати. При цьому, відсутність додаткових складових у калькуляції, на що вже у відзиві посилається представник відповідача, не спростовує вказаного висновку, оскільки за приписами Митного кодексу України надання транспортних документів є обов`язковим, якщо за умовами поставки такі витрати, не включаються. Натомість умови поставки транспортного засобу DAP такі витрати включають. Оскільки витрат на транспортування позивач не поніс, були відсутні і документи, які б його уповноважена особа мала б надати для митного оформлення.

Тобто, фактично підставою для коригування митної вартості слугувала не розбіжність між відомостями документів, наданих до митного оформлення, а те, що вартість ввезеного транспортного засобу, є нижчою, ніж вартість того самого транспортного засобу (визначена за номером VIN), наявна у системі управління ризиками - 10250євро.

При цьому, ідентифікаційний номер (VIN) є ознакою, що характеризує конкретний автомобіль. Проте, відповідачем не подано ніяких доказів наявності на момент прийняття ним рішення про коригування митної вартості цінової інформації по автомобілю, пред`явленому для митного оформлення по конкретному ідентифікаційному номеру (VIN), як зазначено у рішенні, що оскаржується.

Так, у рішенні про коригування митної вартості відповідачем зазначено, що при обробці документів, наданих декларантом спрацювала система управління ризиками. З посиланням на дані цієї системи відповідачем зазначено, що заявлена митна вартість є нижчою, ніж митна вартість ідентичних товарів (10250 євро).

Жодних інших джерел для визначення митної вартості спірного автомобіля на рівні 10250 євро в оскаржуваному рішенні не зазначено.

Також у рішенні про коригування митної вартості відповідач не зазначив, за яким саме з другорядних методів ним визначено митну вартість автомобіля.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні наявне посилання, в тому числі на ст.ст. 59 та 368 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5, 6 ст. 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

З аналізу наведеної норми вбачається, що коригування митної вартості за методом, передбаченим статтею 59 Митного кодексу України - за ціною ідентичних товарів - може бути проведено лише на підставі наявної інформації про вартість імпортованих товарів, митне оформлення яких вже здійснено (митна вартість прийнята митним органом), і така інформація має бути документально підтверджена.

Однак, відповідачем не надано до матеріалів справи документів, які містять відомості про митне оформлення ідентичних товарів.

Посилання на такі документи (інформацію), зокрема, дані конкретної митної декларації, за якою вже було здійснено митне оформлення ідентичного автомобіля, в оскаржуваному рішенні відсутнє.

Матеріалами справи встановлено, що для коригування митної вартості автомобіля відповідачем використана цінова інформація на ідентичний товар з баз даних АСМО "Інспектор-2006".

Разом з тим, при використанні узагальненої цінової інформації неможливо визначити ознаки товарів та комерційні рівні, за яких товари ввезені в Україну. Митним органом не вказано також, чи порівнюється ідентичний товар, відповідно до ст.57 Митного кодексу України (співпадають рік випуску, марка, модель, тип двигуна, потужність двигуна та інше).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо коригування митної вартості ввезеного позивачем автомобіля на підставі даних АСМО суперечать наведеним вимогам ст. 59 Митного кодексу України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення про коригування митної вартості не містить вичерпного переліку вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів та обґрунтувань числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 55 Митного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В то же час, суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить належного обґрунтування визначення митної вартості автомобіля за другорядним методом (за ціною ідентичного товару) на підставі наявної у митниці цінової інформації щодо ідентичних товарів, не містить інформації щодо вартості операції з ідентичними товарами, яка була взята за основу для визначення митної вартості спірного товару.

Документів про вартість операції з ідентичними товарами, які б підтверджували обґрунтованість митної вартості, визначеної Сумською митницею ДФС, не було надано. Така інформація, як вже зазначалось вище у рішенні про коригування митної вартості та інших документах, наданих відповідачем, відсутня.

Верховний Суд у постанові 27.06.2019 у справі №803/667/17 зазначив, що митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля за іншим ніж першим методом, має вказати яким чином митна вартість автомобіля визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, навести порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, оскільки це є вимогами частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спріних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товару відповідач відповідно до п.2 ч.2 ст. 55 Митного кодексу України не зазначив наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Таким чином, відповідачем не надано доказів, що при застосуванні методу визначення митної вартості за основу взята вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов визначених ст. 59 Митного кодексу України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару №UА805180/2019/000114/2 від 10.05.2019 за змістом не відповідає приписам ч.2 ст.55 Митного кодексу України, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню та як наслідок, є протиправною та підлягає скасуванню і оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2019/00268 від 10.05.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної скарги переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року по справі № 480/2284/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 27.01.2020 року