Справа № 200/13805/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 р. Справа№200/13805/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2019 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а) про визнання неправомірними дії та скасування рішення від 23.09.2019 року №195, зобов`язання Відповідача призначити Комісію, яка б допомогла Позивачу реалізувати своє право на отримання пенсії на пільгових умовах при досягненні 50 річного віку за списком №1 підземного стажу з повним робочим днем під землею більш ніж 10 років з врахуванням підземного стажу за періоди роботи з 18.01.1986р. по 11.05.1986р та з 10.08.1988р. по 12.08.2000р, зобов`язання здійснити та провести нарахування пенсій за минулий час та поновити виплату пенсії в подальшому, стягнення суми невиплаченої щомісячної державної пенсії з моменту звертання із первинною заявою про нарахування пенсії за пільгових умовах з 17 вересня 2019 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою. 17.09.2019 року він звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, та надав наступні документи: копію трудової книжки НОМЕР_2 ; копію диплома № 302737; копію військового квитка НОМЕР_3 ; копію паспорта; копію РНОКПП; копію довідки внутрішньо переміщеної особи; довідку про заробітну плату, яка видана шахтою «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»; довідку про підтвердження наявного трудового стажу, яка видана шахтою «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Додав, що він надав довідки за період роботи на ДВАТ «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року в якості електрослюсаря підземного та за період з 10.08.1988 року по 12.08.2000 року в якості електрослюсаря, однак на довідках зазначені печатки та штампи м. Донецька, який на даний час розташований на тимчасово окупованій території, а документи, які видані на тимчасово окупованій території є недійсними та не створюють правових підстав.

У вересні 2019 року він отримав рішення №195 від 23.09.2019 року про відмову у призначенні пенсії, яке вважає протиправним, оскільки, на його думку, він відноситься до тих громадян, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення, тобто можуть реалізовувати своє право на пенсію раніше загальновстановленого законодавством пенсійного віку.

Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про виклик свідка.

21 грудня 2019 року представник відповідача надав відзив на адміністративний позов з якого вбачається наступне. 17.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням в.о. начальника управління від 23.09.2019 року № 195 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. До пільгового стажу згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не були зараховані періоди праці з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року, з 11.10.1988 року по 31.12.1998 року в якості електрослюсаря підземного на ДВАТ «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДХК «Донвугілля», оскільки, довідки підтверджуючі пільговий характер роботи видані підприємствами, які розташовані у м. Донецьку, та у зв`язку з цим, неможливо перевірити достовірність видачі довідок. Відповідно до наданих документів, загальний страховий стаж позивача складає 34 роки 0 місяців 5 днів, з них стаж роботи в підземних умовах - 01 рік 7 місяців 12 днів. Зазначив, що Бугаев А.А. , яким підписані довідки не мав повноважень, як керівник ВО «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», підписувати довідки, оскільки згідно з витягу, керівником підприємства є Єрьоменко О.В.

Щодо позовних вимог про зобов`язання здійснити нарахування пенсії за минулий час та поновити виплату пенсії в подальшому зазначили, що суд не є тим органом, якому надані повноваження у сфері призначення пенсії, та вимога про поновлення пенсії у подальшому - є вимогою на майбутнє.

Вважає, що управління діяло в межах наданих йому повноважень, тому просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

03 січня 2020 року позивач надав пояснення на відзив, у якому зазначає, що він не відноситься до тих громадян, у яких трудова книжка відсутня, втрачена або лишилась на окупованій території. Найважливішим, на його думку є те, що у трудовій книжці прописані всі відомості, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення за віком по Списку №1, а саме - 17 років 5 місяців підземного стажу з повним робочим днем під землею. Додав, що в Єдиному державному реєстрі соціального страхування повинні бути данні стосовно його внесків до бюджету, оскільки період з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року та з 10.08.1988 року по 12.08.2000 року, не відноситься до періоду переведення антитерористичної операції на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), громадянин України, перебуває на обліку в Добропільскому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень - основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії відповідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 195 від 23.09.2019 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаним рішенням до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року та з 11.10.1988 року по 31.12.1988 року на ДВАТ «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДХК «Донвугілля» у зв`язку з тим, що первинні документи по вищевказаним підприємствам знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, у зв`язку з чим неможливо виконати перевірку достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру та підстав їх видачі.

Однак, вказаним рішенням позивачу до пільгового стажу зарахований період з 01.01.1999 року по 12.08.2000 року.

Також, зазначеним рішенням встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 34 років 0 місяців 5 днів, з них стаж роботи у підземних умовах - 1 рік 7 місяців 12 днів.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, позивач (у спірні періоди):

- з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року працював електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у ДВАТ «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДХК «Донвугілля»;

- з 10.08.1988 року по 12.08.2000 року черговим електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у ДВАТ «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДХК «Донвугілля».

Таким чином, спірним у даній справі є рішення пенсійного органу про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. а ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846.

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З огляду на викладене, суд зазначає, що за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 року пункт 20 наведеного Порядку доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Донецьк.

В матеріалах справи наявні:

- довідка ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, про те, що з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року ОСОБА_1 виконував підземні роботи з повним робочим днем у шахті;

- довідка ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, про те, що з 10.08.1988 року по 10.10.1988 року та з 11.10.1988 року по 12.08.2000 року ОСОБА_1 виконував підземні роботи з повним робочим днем у шахті;

- довідка ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період з жовтня 1991 року по вересень 1996 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII) ці довідки є недійсними і не створюють правових наслідків.

Однак, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...".

Суд приймає до уваги відомості, які зазначені у довідках, та засвідчені підписами директора, начальника відділу кадрів, головного бухгалтера, та печаткою із зазначенням коду ідентифікаційного коду підприємства, оскільки вони повністю узгоджується із відомостями, зазначеними у трудовій книжці ОСОБА_1 та з огляду на неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цих довідках, хоча й не визнає зазначені довідки офіційними документами.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для врахування періодів роботи з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року та з 10.08.1988 року по 31.12.1998 року на шахті «Жовтневий рудник» ДП ДХК «Донвугілля» по Списку №1.

Суд вважає за доцільне зазначити, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах на посадах, які дають право на пільгову пенсію. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його заявою, тому рішення відповідача №195 від 23.09.2019 року про відмову в перерахунку пенсії є незаконним і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити Комісію, яка б допомогла Позивачу реалізувати своє право на отримання пенсії на пільгових умовах при досягненні 50-річного віку за списком №1 з врахуванням підземного стажу з повним робочим днем за період з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року та з 10.08.1988 року по 12.08.2000 року, суд зазначає наступне.

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, яка визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (далі - Порядок №18-1).

Дія Порядку №18-1 поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п. 2 Порядку №18-1).

Згідно з Порядком №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці (п. 4 Порядку №18-1).

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття рішення направляють його до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Пунктом 3 постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2016 р. №18-1 також визначено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з огляду на те, що трудовий стаж позивача протягом періоду з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року та з 10.08.1988 року по 31.12.1998 року у ДВАТ «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДХК «Донвугілля», який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, підтверджений наявними у справі копією трудової книжки та іншими письмовими доказами, що виключає необхідність призначати Комісію.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач вправі призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за рішенням суду незалежно від наявності відповідного рішення Комісії.

Позовні вимоги в частині здійснення нарахування позивачу пенсії за минулий час, поновлення виплати пенсії в подальшому, та стягнення з відповідача суми щомісячної державної пенсії з моменту звернення із первинною заявою задоволенню не підлягають, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, та, крім того, є передчасними, оскільки пенсія на момент розгляду справи ще не призначена.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вчинення відповідачем наведених дій є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити частково позовні вимоги позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29 вересня 2019 року №195 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2019 року відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у частині зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року та з 10.08.1988 року по 12.08.2000 року у «Шахта» «Жовтневий Рудник» ДП ДХК «Донвугілля».

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 768,40 грн. (50% від сплаченої суми судового збору).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а) про визнання неправомірними дії та скасування рішення від 23.09.2019 року №195, зобов`язання Відповідача призначити Комісію, яка б допомогла Позивачу реалізувати своє право на отримання пенсії на пільгових умовах при досягненні 50 річного віку за списком №1 підземного стажу з повним робочим днем під землею більш ніж 10 років з врахуванням підземного стажу за періоди роботи з 18.01.1986р. по 11.05.1986р та з 10.08.1988р. по 12.08.2000р, зобов`язання здійснити та провести нарахування пенсій за минулий час та поновити виплату пенсії в подальшому, стягнення суми невиплаченої щомісячної державної пенсії з моменту звертання із первинною заявою про нарахування пенсії за пільгових умовах з 17 вересня 2019 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 195 від 23 вересня 2019 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 18.01.1986 року по 11.05.1986 року та з 10.08.1988 року по 12.08.2000 року на ДВАТ «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДХК «Донвугілля», з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 27 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая