Справа № 200/13520/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 р. Справа№200/13520/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І. Г. розглянувши у порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, 5, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, у якій просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача, які полягають у відмові ОСОБА_1 в переводі з пенсії за віком на щомісячне грошове утримання судді, як такої, що має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі, який дає право на отримання щомісячного грошового забезпечення судді на підставі ст.43 Закону України «Про статус суддів»;

- зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_1 , яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі, який дає право на отримання щомісячного грошового забезпечення судді на підставі ст.43 Закону України «Про статус суддів» з пенсії за віком, яку позивач отримувала по досягненню 55 років на щомісячне грошове утримання судді, пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді;

- скасувати рішення відповідача від 26 квітня 2019 року №64 про відмову у переведенні з пенсії за віком на щомісячне грошове забезпечення судді.

Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 13 січня 2020 року.

10 грудня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач зазначив, що хоча у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, відбулись певні зміни, однак, згідно вказаних змін, вища юридична освіта і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше 5 років дає право на призначення на посаду судді, а не на призначення довічного грошового утримання судді у відставці. Стаж роботи позивача адвокатом 16 років і 8 місяців не може бути зарахований до стажу, який дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці. Крім цього, у трудовій книжці зазначено, що позивачу звільнено у зв`язку з досягненням 65 років, тому призначити пенсію, які судді у відставці, немає законних підстав. Відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

До судового засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

21 серпня 2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії.

Протоколом від 22 серпня 2018 року №897 позивачу призначено пенсію за віком.

Відповідно до довідки Голови ліквідаційної комісії Апеляційного суду Донецької області позивач у період з 01 грудня 1987 року по 16 грудня 1996 року працювала начальником юридичного відділу Старокраматорського машинобудівельного заводу ім..Орджонікідзе, з 17 грудня 1996 року по 29 жовтня 2001 року юристом Краматорського управління по газопостачанню та газифікації.

Відповідно до довідки Апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2018 року №3.4-15/4/2018 позивач у період з 30 жовтня 2001 року по 31 жовтня 2013 року обіймала посаду судді Краматорського міського суду, з 01 листопада 2013 року по 02 липня 2018 року обіймала посаду судді Апеляційного суду Донецької області. Безпосередньо на посаді судді позивач пропрацювала 16 років 08 місяців 3 дні.

15 березня 2019 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просив замість дотеперішньої пенсії за віком нарахувати їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку суддівського стажу 27 років 8 місяців та з суддівської винагороди 27134,80 грн., згідно з довідкою про суддівську винагороду № 3.5-13/224/2018 від 05 листопада 2018 року.

Рішенням від 26 квітня 2019 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на те, що позивача звільнено у зв`язку з досягненням 65 років, а тому призначити пенсію як судді у відставці немає законних підстав.

Позивач не погоджуючись із такою відмовою, вважаючи рішення відповідача протиправним звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12 липня 2018 року, ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (Закон № 1402-VIII) доповнено частиною 2, відповідно до якої до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону № 1402-VIII, на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою.

Згідно з п. 3 ч. 6 Закону № 1402-VIII, для цілей цього Закону вважається стажем професійної діяльності у сфері права стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти.

Позивач зазначає, що з 01 грудня 1987 року по 16 грудня 1996 року, працювала на посаді начальника юридичного відділу Старокраматорського машинобудівного заводу, з 17 грудня 1996 року по 29 жовтня 2001 року, працювала юристом Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, з 30 жовтня 2001 року по 31 жовтня 2013 року обіймала посаду судді Краматорського міського суду Донецької області, з 01 листопада 2013 року по 02 липня 2018 року обіймала посаду судді Апеляційний суд Донецької області. Таким чином, позивач вважає, що її стаж професійної діяльності на посаді судді з врахуванням юридичного стажу роботи, відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII, надає їй право на нарахування та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до пунтку 4 частини шостої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням. За вимогами пункту 1 частинисьомої статті 126 Конституції України, повноваження судді припиняються у разі досягнення суддею 65 років.

У рішенні від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013 Конституційний Суд України, серед іншого, зазначив, що «[…] відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання».

За правилами частини першої статті 116 Закону № 1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.

Відповідно до абзацу 4 пунтку 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Системний аналіз частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII у її взаємозв`язку з абзацом 4 п. 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом № 2447-VIII, яким внесено зміни до ст. 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Оскільки на момент призначення позивача на посаду судді законодавство вимагало 3-річного стажу правової діяльності, то саме такий розмір стажу підлягає зарахуванню до стажу судді у спірному випадку.

Враховуючи ці 3 роки, у позивача стаж роботи судді складає 19 років, 8 місяців та 3 дні, що є меншим ніж строк, визначений статтею 137 Закону № 1402 для отримання права на відставку.

Це означає, що позивач не має право на отримання грошового утримання судді, оскільки таке утримання виплачується суддям у відставці.

Суд також звертає увагу, що позивач не звільнена у відставку, а у зв`язку з досягненням 65 років.

Посилання позивача на можливість пропорційного зменшення грошового утримання на підставі частини четвертої статті 43 Закону «Про статус суддів» вбачаються необґрунтованими, оскільки:

- позивач не має статусу судді у відставці;

- відповідна норма не є чинною та не була чинною на момент звільнення позивача з посади судді.

При вирішенні справи суд враховує правові позиції, викладені Верховним Судом у рішеннях від 22 листопада 2018 року у справі № 9901/805/18, від 20 грудня 2018 року у справі № 9901/812/18.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

На момент призначення позивачки на посаду судді Закон про статус суддів не передбачав зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, як і не передбачав цього Закон про судоустрій 2016 року на дату набрання ним чинності.

За приписами пункту 2 частини першої статті 15 та частини першої статті 43 Закону про статус суддів на момент зайняття посади судді у позивачки були відсутні законні очікування на звільнення її з посади судді у відставку з огляду на фізичну неможливість позивачки відпрацювати на посаді судді 20 років з моменту зайняття посади (2001 рік) до досягнення нею 65-річного віку (2018 рік). Подальші зміни законодавства про статус судді також не створили у позивачки таких законних очікувань.

Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII, який набрав чинності 05 січня 2017 року, пункт 34 розділу XII Закон про судоустрій 2016 року доповнено абзацом четвертим про збереження для суддів, призначених чи обраних на посаду до набрання чинності цим Законом, визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Зазначена норма закону не призвела до погіршення правового становища позивачки.

Законом про ВАкС, який набрав чинності 05 серпня 2018 року, внесені зміни до статті 137 Закону про судоустрій 2016 року про зараховування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Зазначена норма закону призвела до покращення правового становища позивачки, оскільки дозволила зарахувати її стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивачки на посаду судді.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, 5, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та скасування рішення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Донецький окружний адміністративний суд до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 13 січня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв