Справа № 160/11405/19
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), за період з січня 2016 по грудень 2017 із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок починаючи з лютого 2018 року, та виплачувати пенсію, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), за період з січня 2016 по грудень 2017, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2018 №11;
- стягнення судових витрат, передбачених статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Так, позивачу нарахована та виплачується пенсія, яка на його думку, за своїми складовими не відповідає вимогам чинного законодавства та є значно зменшеною, оскільки в ній не зазначена, та не врахована при розрахунку пенсії за період з січня 2016 по грудень 2017, сума щомісячної додаткової грошової винагороди.
Позивачу була надана уточнена довідка в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2018 №11, в якій належним чином зазначені всі види виплат грошового забезпечення.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.06.2019 про перерахунок пенсії разом із уточненою довідкою в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2018 №11. Однак, відповідач листом від 11.07.2019 №4952/Ш-09 повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до наданої довідки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду 08.01.2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав того, що при обчисленні пенсії особам, звільненим з військової служби, не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Стосовно позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то відповідач вказав, що оскільки позивачем не подано детального опису робіт та не надано розрахунок погодинної вартості правової допомоги, то в задоволенні таких позовних вимог слід відмовити.
Від позивача до суду 13.01.2020 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач обгрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу зазначив, що до матеріалів справи надано всі необхідні документи, які підтверджують такі витрати.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі грошового атестату серія ЗУ №341174 та Довідки від 22.01.2017 №10 про додаткові види грошового забезпечення, які видані військовою частиною НОМЕР_1 , з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 1085 грн.; окладу за військовим званням 130 грн.; 40% надбавки за вислугу років 486 грн.; середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 6403,34 грн. Всього грошового забезпечення 8104,34 грн. Основний розмір пенсії 70% складав 5673,04 грн.
На виконання Постанови №103 позивачу проведено перерахунок з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу - 5070 грн.; окладу за військовим званням - 1410 грн.; 50% надбавки за вислугу років - 3240 грн. Всього грошового забезпечення - 9720 грн. Основний розмір пенсії 70% складає - 6804 грн. До основного розміру пенсії станом на 19.01.2018 позивачу встановлено наступні підвищення та надбавки: підвищення учаснику бойових дій в розмірі 25% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 363 грн.; цільова грошова допомога учаснику бойових дій 40 грн.; надбавка на непрацездатну дитину віком до 18 років в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 726 грн. Розмір пенсійної виплати складає 7933 грн. Розмір пенсії до перерахунку складав 6802,64 грн. Розмір підвищення складає 7933 грн. - 6802,04 грн. = 1130,96 грн.
У зв`язку з проходженням позивачем служби за контрактом, з 01.08.2018 виплата надбавки на непрацездатного члена сім`ї була припинена, розмір пенсійної виплати складав 6641,52 грн.
Відповідно до Закону України від 07.12.2017 №2246 «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01.12.2018 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, збільшився до 1497 грн., у зв`язку з чим, було перераховано розмір підвищення учаснику бойових дій. Розмір пенсійної виплати станом на 01.12.2018 складав 6652,77 грн.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.01.2019 склав 6935,51 грн.
Законом України від 23.11.2018 №2629 «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.07.2019 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлено на рівні 1564 грн. За таких обставин, розмір підвищення учаснику бойових дій було перераховано та розмір пенсійної виплати з 01.07.2019 складає 6952,26 грн.
При розрахунку та призначенні пенсії відповідачем не було враховано за період з січня 2016 по грудень 2017 суми щомісячної додаткової грошової винагороди.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011) встановлено, що Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно частин 2 та 3 статті 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 1 статті 15 Закону №2011 визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною 3 статті 43 Закону №2262 визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому КМУ.
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон №2262 передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262, який є вичерпним.
Таким чином, отримувана позивачем, згідно довідки від 22.01.2018 №11, щомісячна додаткова грошова винагорода (в розмірі 60%), з якої щомісячно утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові за результатами розгляду справи №522/2738/17.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області щодо не включення до розрахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, зазначеної в довідці в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2018 №11 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача суму щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2018 №11, а також провести нарахування та виплату пенсії з урахуванням висновків суду.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій, тому позовні вимоги позивача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
У позовній заяві представник позивача просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача всі понесені судові витрати, передбачені ст. 132 КАС України.
З матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником позивача надані до суду документи на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір від 25.06.2019 б/н про надання правової допомоги, опис робіт (наданих послуг) на підставі договору від 25.06.2019 б/н з відображенням вартості години за певний вид послуги та витрачений час (підготовка позовної заяви в порядку КАС України 18 - 22.10.2019, 6 годин - 3000 грн.; представництво в суді, як вид правничої допомоги - за фактом кожного судового розгляду справи 1000 грн.), квитанція від 22.10.2019 №351309 щодо оплати послуг з надання правничої допомоги на суму 4000 грн.
Однак, суд вважає, що витрати, які поніс позивач на правничу допомогу адвоката, в даному випадку є завищеними.
Зокрема, у суду викликає обгрунтовані сумніви витрачання часу адвоката на надання послуг позивачу, зокрема, щодо представництва в суді, оскільки справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Отже, враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про часткову компенсацію позивачу судових витрат, а саме, витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням суми щомісячної грошової винагороди (60%) за період з січня 2016 по грудень 2017, з яких нараховано та сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок, нарахування та виплату (з урахування раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, суми щомісячної грошової винагороди (60%), за період з січня 2016 по грудень 2017, з яких нараховано та сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2018 №11.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) О.В. Маковська