Справа № 200/14840/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 р. Справа№200/14840/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

позивача - не з`явився;

представника відповідача - не з`явився,

представника третьої особи: Ніведрова Д.В.

розглянувши у відкритому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, скасування постанови та поновлення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, скасування постанови та поновлення виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05 грудня 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом було ухвалено рішення у справі № 200/11687/18-а. яким зобов`язано Бахмутсько- Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2018 року та сплатити заборгованість, що виникла з 01.08.2018 року.

За заявою позивача було відкрито виконавче провадження постановою від 05.03.2019 року ВП № 58528755 щодо виконання виконавчого листа по справі № 200/11678/18-а від 25.01.2019 року.

11.12.2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи, позивачу стало відомо, що виконавче провадження закінчено та винесено відповідну постанову віл 13.06.2019 у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення.

Позивач не погоджується з діями державного виконавця та просить суд:

- визнати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2019 року ВП № 58528755 старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області на підставі виконавчого листа по справі № 200/11687/18-а, протиправною;

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області щодо винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2019 року ВП № 58528755;

- зобов`язати ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2019 року ВП № 58528755 та відкрити виконавче провадження на виконання рішення суду по справі № 200/11687/18-а про зобов`язання Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2018 року та сплатити заборгованість, що виникла з 01.08.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2019 р. було залишено позовну заяву без руху у зв`язку з відсутністю квитанції про сплату судового збору.

13.01.2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача та квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду за правилами ст..287 КАС України, та призначено судове засідання на 27 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.20 р. було залучено до участі у розгляді даної справи у якості третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України

27.01.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує що на його думку, судове рішення по справі № 200/11678/18-а виконано в повному обсязі.

19.04.2019 року на адресу відділу примусового виконання рішень надійшов лист за вих. №9302/13 від 11.04.2019 Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про виконання рішення суду в частині поновлення нарахування пенсії ОСОБА_1 згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду за період з 01 серпня 2018 року по 31 грудня 2018 року у загальній сумі 40551,15 грн. виплачена поточна пенсія за період з 01 січня 2019 року по 31 березня 2019 року у загальній сумі 24 330,69 грн.

Відповідно до повідомлення боржника, у квітні 2019 року запланована виплата поточної пенсії у розмірі 9488,98 грн. в термін до 25 числа.

Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області потреби на фінансування по пенсійним справам, по яким винесено рішення суду, серед яких зазначено особовий рахунок ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_2).

Таким чином, зобов`язання поновити ОСОБА_1 нарахування пенсії з 01.08.2018 року виконано, виходячи з діючої нормативно-правової бази в повному обсязі. Виплата поточної пенсії ОСОБА_1 розпочато з січня 2019 року та виплачується по теперішній час.

Сума заборгованості у розмірі 24330,69 грн. обліковується на особовому рахунку пенсіонера ОСОБА_1 , а виплата буде здійснена в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положення пункту 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 08.06.2016 №365 суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, (Пункт 15 в редакції Постанови КМУ №335 від 25.04.2018).

Окремий порядок, який зазначено в пункті 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 08.06.2016 №365 не прийнято.

Згідно з положенням про Пенсійний фонд України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує означену політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відділ примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області додатково повідомляє суду: станом на теперішній час щодо оскарження постанов державних виконавців вказаної категорії, на території Донецької області склалася судова практика, яка не підтримує позицію органів державної виконавчої служби відносно накладення штрафів на органи пенсійного фонду за невиконання рішень суду зобов`язального характеру. Відтак, відсутність бюджетних асигнувань на виконання рішення суду у державного органу є поважною причиною для його невиконання.

На цих підставах в задоволенні позову просить відмовити.

Від третьої особи не надійшло письмове пояснення на позовну заяву.

Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Представник третьої особи у призначене судове засідання з`явився. Дав відповідні пояснення щодо позовних вимог.

Пояснив що Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не є розпорядником бюджетних коштів і не має власних коштів на виплату заборгованості позивачеві ОСОБА_1 . Фінансування надходить з Пенсійного фонду України в межах заявлених коштів. Додав що заборгованість перед ОСОБА_1 становить 41929,81 грн. і вона обліковується на рахунку Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до визначення Кабінетом Міністров України окремого порядку виплати цих коштів.

На цій підставі в позові просив відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Позивачем заявлені вимоги до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Щодо строків звернення до суду.

Згідно із ч.2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята державним виконавцем 13.06.2019 року.

Але, як вказує позивач, він ознайомився з нею тільки 11.12.2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні виконавчої служби.

Відповідач не надав суду доказів направлення позивачу (стягувачу) копії даної постанови поштою.

Тому, суд вважає, що позивачем строк на звернення до суду не пропущеним.

Щодо суб`єкта оскарження.

Відповідно до ч.3 ст. 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України від 24.03.1998 № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу" (далі - Закон № 202/98-ВР) органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Статтею 6 Закону України від 02.06.2016 року №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Наказом Міністерства юстиції від 20.04.2016 року № 1183/5 затверджено Типове положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Типового положення управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі. До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

З наведених приписів законодавства випливає, що належними відповідачами у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідні органи державної виконавчої служби, а саме: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Отже, позовні вимоги безпосередньо до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.18 року у справі № 200/11678/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії були задовольнені повністю.

Визнано неправомірною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2018 року.

Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької, області поновити нарахування та відновити виплату ОСОБА_1 належної пенсії з 01 серпня 2018 року.

На виконання вказаного рішення 25.01.19 року було видано виконавчий лист в якому зазначено про зобов`язання Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької, області поновити нарахування та відновити виплату ОСОБА_1 належної пенсії з 01 серпня 2018 року.

Постановою від 05.03.19 року було відкрито виконавче провадження № 58528755 з примусового виконання виконавчого листа від 25.01.2019 року № 200/11678/18-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом на виконання вищевказаного рішення.

Постановою від 13.06.19 року вказане виконавче провадження було закінчено.

Постанову від 13.06.19 року мотивовано тим, що згідно листа від 11.04.2019 за вих. №9302/13 Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької, області рішення суду виконано. Поновлена виплата поточної пенсії, виплата нарахованої пенсії за минулі періоди буде здійснена в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Третя особа не заперечує факт виплати позивачу лише поточної пенсії та вказує на те, що заборгованість у сумі 41929,81 грн. з 01 серпня 2018 року по 01 січня 2019 року обліковується на рахунку Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до визначення Кабінетом Міністров України окремого порядку виплати цих коштів.

Спірна постанова про закінчення виконавчого провадження містить посилання на те, що рішення суду виконано. Поновлена виплата поточної пенсії, виплата нарахованої пенсії за минулі періоди буде здійснена в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В рішенні суду № 200/11678/18-а вказано, що ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірною бездіяльність щодо припинення виплати пенсії з 01 серпня 2018 року та зобов`язання поновити нарахування і відновити виплату пенсії з 01 серпня 2018 року.

Тобто, спірним питанням в даній справі є нарахування та виплата пенсії Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області саме з 01 серпня 2018 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання рішення суду не може бути поставлено у залежність від наявності певних умов.

Рішення суду від 05.12.18 року у справі № 200/1678/18-а є безумовним та не містить жодних умов його виконання, як то "після прийняття відповідних постанов КМУ" чи "виділення необхідних коштів відповідачу", тощо.

Навпаки, суд в своєму рішенні від 05.12.2018 року у справі № 200/1678/18-а визнав бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2018 року, неправомірною. Також суд встановив, що припиняючи виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив його право на отримання пенсії.

Тобто, судом було встановлено, що посилання відповідача на відсутність відповідної постанови КМУ про виплату пенсії позивачеві є протиправною бездіяльністю.

Тому суд в даній справі відхиляє доводи третьої особи щодо відсутності фінансування з боку розпорядника бюджетних коштів.

Такої ж позиції тримається і ЕСПЛ.

Виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 конвенції. Як наголосив ЕСПЛ у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії», виправдання неможливості виконання рішення відсутністю фінансування є неприпустимим для держави. Крім того, у рішенні від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece» зазначено, що виконання судового акта має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Натомість невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу. Суд зауважує, що в рішенні від 29.06.2004 у справі «Півень проти України» наголошено: невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Статтею 10 Закону №1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі підпункту 9 ч.1 ст.39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене та те, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.18 року у справі № 200/1678/18-а не виконано у повному обсязі, спірна постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 58528755 від 13.06.2019 р. є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині, підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про поновлення виконавчого провадження № 58528755 задоволенню не підлягають, оскільки після скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець, в силу вимог Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний продовжити примусове виконання відповідного виконавчого документу. Прийняття окремих постанов з цього приводу законом від державного виконавця не вимагається.

Скасування відповідного рішення (постанови) є належним та достатнім способом захисту та відновлення порушених прав позивача.

Крім цього, суд зазначає, що за наявності відповідного рішення, дії під час чи при його прийняття самі по собі не порушують прав позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині вимог про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області при винесенні спірної постанови задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші протии Україн" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 139 КАС України ри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги задоволення двох з чотирьох немайнових вимог позивача, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 384,20 грн.

Керуючись Законами України "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження", ст. ст. 2, 5-11, 139, 241-246, 250, 255, 268 - 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, скасування постанови та поновлення виконавчого провадження, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2019 року ВП № 58528755 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі виконавчого листа по справі № 200/11687/18-а що видав Донецький окружний адміністративний суд.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 382 (триста вісімдесят дві) гривні 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, буд. 39/3, м. Краматорськ, Донецька область, 84301, ).

Повне рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 27 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Хохленков