Справа № 216/7619/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 січня 2020 року Справа № 216/7619/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДУ Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправною та скасування постановивід 23.10.2019р. №2/28-10-50-14 про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2019 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов представника ОСОБА_1 - адвоката Сидорова Ю.В. до ДУ Офісу великих платників податків ДПС з позовними вимогами про:

- поновлення строку на судове оскарження постанови Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків від 23.10.2019р. №2/28-10-50-14 про накладення адміністративного стягнення стосовно п. Кахлона Парамджіта Сінгха;

- визнання протиправною та скасування постанови Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків від 23.10.2019р. №2/28-10-50-14 про накладення адміністративного стягнення стосовно п. Кахлона Парамджіта Сінгха;

- закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вищевказану справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2019 року.

Вирішуючи питання щодо прийняття справи до свого провадження, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутні підстави для її прийняття, виходячи з такого.

Приписами пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04)) суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також Європейський суд з прав людини у п.24 рішення зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п.1 ст.6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить скасувати постанову відповідача №2/28-10-50-14 від 23.10.2019р. про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.1651 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Відтак, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є спір про притягнення до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що справа за позовною заявою ОСОБА_1 не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду та має розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним за встановленою територіальною підсудністю.

Передачу справ з одного суду до іншого суду визначають положення ст. 29 КАС України.

Так, згідно ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (ч. 1, 2 ст. 30 КАС України).

Статтею 25 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному, суд приходить до висновку про необхідність передати дану адміністративну справу за підсудністю до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за місцем проживання позивача.

Керуючись статями 20, 29, 30 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №216/7619/19 передати на розгляд до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Суддя В.В. Кальник