Справа № 753/15980/19
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/72/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю

секретаря судового засідання Долі М.А.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Ярошенко Олени Михайлівни, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом в Дарницький районний суд м. Києва, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 139336 від 04.08.2019 та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача 1 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2019 року близько 13-00 год. ОСОБА_2 , який керував автомобілем "Мерседес-Бенц С200", номерний знак НОМЕР_1 , на атошляху "Київ-Коваель" було зупинено у м. Ковель працівником патрульної поліції, яка без пояснень причин зупинки пред"явила вимогу надати для огляду поліс обов"язкового страхування цивільно- правової відповідальності. Отримавши поліс, відповідач без будь яких пояснень направилася у приміщення посту патрульної поліції, а по виходу повідомила, що відповідно до бази МТСБУ вказаний поліс не знайдено. Тому на думку відповідача, він не є чинним, а отоже в діях водія вбачається правопорушення, передбачене п. 2.1 ПДР - відсутність у водія поліса обов"язкового страхування. В результаті відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні належні докази щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, оскільки позивач жодного правопорушення не вчиняв. Натомість відповідач, порушив вимоги щодо зупинки автомобіля, порушив процедуру складання постанови про адміністративне правопорушення. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню. Крім того, просив суд стягнути на його користь 1 грн. моральної шкоди з метою відновлення відчуття справедливості та віри у правоохоронну систему.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.08.2019 було відкрито провадження, залучено третю особу, відповідачу та третій особі було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

21.10.2019 року відповідачем подано відзив, в якому зазначено, що відповідачем вірно встановлено в діях позивача склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки відповідно до перевірки страхового полісу через централізовану базу даних МТСБУ за серією та номером автомобіля позивача не момент складання постанови результатів не дана. Вважає, що позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Представник третьої особи також у судове засідання також не прибув будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 04.08.2019 відносно ОСОБА_2 інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержантом поліції Ярошенко О.М. було винесено постанову в якій зазначено, що ОСОБА_2 04.08.2019 о 13 год. 15 хв., керував автомобілем "Мерседес-Бенц С200", номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Тобто, даний вид відповідальності може наставати до особи, водія транспортного засобу, під час його експлуатації за умови відсутності або не бажанні пред`явлення для перевірки, серед інших необхідних документів - поліса.

Так, Закон України від 1 липня 2004 року "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 статті першої цього Закону).

Відповідно до статті 21 Закону N 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За змістом ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу та оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після чого заслуховується особа, яка бере участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови та при винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази скоєння адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що знаходилася в автомобілі позивача, коли їх зупинили працівники поліції та повідомили, що є інформація, що їхня машина залишила місце ДТП. Попросили надати поліс страхування. Інших документів, прав та техпаспорта, не просили.

Оскільки у даному випадку не мали місце вищевказані підстави для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу, тому підстав для застосування до позивача санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у інспектора не було.

Враховуючи зазначене, підстави для накладення на позивача адміністративної відповідальності за ніби то вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відсутні.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 139336 від 04.08.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача 1 грн. моральної шкоди слід відмовити, оскільки позивачем на підтвердження своїх доводів не було надано належних та допустимих доказів.

Керуючись статтями 126, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Ярошенко Олени Михайлівни, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 139336 від 04.08.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М.О. Заставенко