Справа № 420/2457/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

27 січня 2020 р.м. ОдесаСправа № 420/2457/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Шеметенко Л.П., суддів Стас Л.В., Турецької І.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Бор» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді-доповідача П`ятого апеляційного адміністративного суду Шеметенко Л.П. від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі № 420/2457/19 залишено без руху та, з урахуванням ухвал від 27.11.2019 року, від 11.12.2019 року і від 26.12.2019 року, апелянту надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали від 26 грудня 2019 року для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 16688,54 грн.

На виконання вимог наведених ухвал, апелянтом були подані клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а також клопотання про відстрочення сплати судового, посилаючись, зокрема, на те, що апелянт не має можливості сплатити судовий збір з огляду на арешт рахунку, призначеного для оплати збору.

Розглянувши заявлені клопотання апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Аналізуючи положення КАС України у їх сукупності, колегія суддів наголошує, що питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вказаний принцип передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків усіх учасників судового процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року «Надточій проти України» (Заява №7460/03), принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

На підставі наведеного, при вирішенні питання щодо відстрочення сплати судового збору у даній справі підлягають врахуванню обставини даної справи та доводи і докази заявника, яким судом має бути надана оцінка на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також, слід зазначити, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Таким чином, у рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року ЄСПЛ констатував, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Вирішуючи клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів бере до уваги доводи відповідача про неможливість сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлені судом строки, що підтверджено належними доказами з боку останнього.

Крім того, колегія суддів враховує, що навіть при наданні апелянту додаткового часу для усунення недоліків апеляційної скарги та сплати судового збору, останній не мав можливості усунути недоліки апеляційної скарги та сплатити судовий збір, що також свідчить про обґрунтованість заявленого апелянтом клопотання саме про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Таким чином, враховуючи, що майновий стан апелянта перешкоджає сплаті судового збору за подану ним апеляційну скаргу у встановлений законом строк, виходячи з принципу рівності сторін в адміністративному процесі, а також з метою забезпечення реалізації права апелянта на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення апеляційним судом рішення у справі.

Враховуючи висновок суду про наявність підстав для задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів приходить, що клопотання апелянта про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 296 КАС України, подана з дотриманням порядку апеляційного оскарження.

Також, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, колегія суддів зазначає, що разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію повного судового рішення було отримано апелянтом лише 29.10.2019 року.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що наведене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з огляду на викладене.

За правилами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно матеріалів справи, в судовому засіданні 19.07.2019 року судом першої інстанції було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення.

При цьому, наданою апелянтом розпискою підтверджується, що апелянт копію повного судового рішення отримав 29.10.2019 року.

В свою чергу, апеляційна скарга подана відповідачем 04.11.2019 року.

З огляду на викладене, враховуючи, що згідно матеріалів справи судом першої інстанції в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, з огляду на те, що копію повного судового рішення отримано апелянтом 29.10.2019 року та апеляційну скаргу на наведене рішення подано останнім 04.11.2019 року, тобто, не пізніше тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що перешкоди для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження відсутні.

Також, враховуючи, що судом апеляційної інстанції поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, дія рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року підлягає зупиненню.

Керуючись ст.ст. 133, 248, 295, 296, 300, 321, 325, 328 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити Головному управлінню ДФС в Одеській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року до ухвалення апеляційним судом рішення у справі № 420/2457/19.

Поновити Головному управлінню ДФС в Одеській області строк на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Бор» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Зупинити дію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року.

Запропонувати учасникам справи подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька