Справа № 160/9957/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року Справа № 160/9957/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування ОСОБА_1 до загального стажу період роботи у Київському філіалі проектно-технологічного інституту "Енергомонтажпроект" з 01.04.1985 по 05.10.1992 роки;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.1985 по 05.10.1992 роки у Київському філіалі проектно-технологічного інституту "Енергомонтажпроект", і зробити відповідний перерахунок розміру пенсії з врахуванням вищезазначеного періоду та виплатити виниклу заборгованість в результаті такого перерахунку, з урахуванням виплачених сум починаючи з 05.06.2019 (з дати призначення пенсії).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 05.06.2019 р. їй призначена пенсія за віком. Пенсія була обчислена виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.06.2019р. який склав 31 рік 10 місяців 19 днів. Однак, позивач вказує, що до страхового стажу не зарахований період роботи з 01.04.1985р. по 05.10.1992р. з підстави відсутності підтверджуючих документів. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.
Ухвалою суду від 21.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9957/19. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
15.11.2019 р. представником відповідача подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що за матеріалами пенсійної справи загальний страховий стаж ОСОБА_1 зараховано по 30.06.2019 р. та складає 31 рік 10 місяців 19 днів. Період роботи з 01.04.1985 р. по 05.10.1992 р. у Київському філіалі проектно-технологічного інституту «Енергомонтажпроект» до загального стажу не зараховано, оскільки в трудовій книжці за вказаний період роботи не чітко читається назва підприємства на штампі та не читається печатка, при цьому підтверджуючі документи відсутні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.07.2019 р. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Листом від 13.08.2019 р. №463/03-08/26 відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про призначення пенсії за віком. Також зазначено, що пенсію було обчислено виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.06.2019 р., що складає 31 рік 10 місяців 19 днів. Не зараховано до стажу період роботи з 01.04.1985 р. по 05.10.1992 р., оскільки відсутні підтверджуючі документи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком з 05.06.2019р., однак пенсійним органом не враховано до загального стажу період роботи з 01.04.1985р. по 05.10.1992р. у Київському філіалі проектно-технологічного інституту «Енергомонтажпроект» з підстави того, що в трудовій книжці позивача за вказаний спірний період роботи не чітко читається назва підприємства на штампі та не читається печатка, при цьому підтверджуючі документи відсутні.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до Пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
Водночас, суд зауважує, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи, які підтверджують факт роботи ОСОБА_1 на посаді інженера у Київському філіалі проектно-технологічного інституту «Енергомонтажпроект» у період з 01.04.1985р. по 05.10.1992р. (запис в трудовій книжці №8, № 9).
Доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, з приводу того, що не чітко читається назва підприємства на штампі та не читається печатка, якими посвідчено спірний період роботи позивача, суд не приймає до уваги, оскільки, на думку суду, наявність певних недоліків щодо заповнення трудової книжки або не чіткого зображення записів не є підставою вважати, що вказаний спірний період роботи не підтверджує факту перебування особи на відповідній посаді, до того ж, обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника.
Отже, наведені обставини свідчать про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не врахувало ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1985 по 05.10.1992 роки у Київському філіалі проектно-технологічного інституту "Енергомонтажпроект" до загального стажу, чим порушило право позивача на отримання належного їй пенсійного забезпечення.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, не врахувавши до загального стажу період роботи позивача з 01.04.1985 по 05.10.1992 роки у Київському філіалі проектно-технологічного інституту "Енергомонтажпроект", пенсійний орган діяв не на підставі, не в межах повноважень і не у спосіб, що передбачені законодавством України.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування ОСОБА_1 до загального стажу періоду роботи у Київському філіалі проектно-технологічного інституту "Енергомонтажпроект" з 01.04.1985 по 05.10.1992 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1985 р. по 05.10.1992 р. у Київському філіалі проектно-технологічного інституту "Енергомонтажпроект", зробити відповідний перерахунок розміру пенсії з урахуванням вищезазначеного періоду та виплатити виниклу заборгованість в результаті такого перерахунку з урахуванням виплачених сум, починаючи з дати призначення пенсії 05.06.2019 р.
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

25 листопада 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

Згідно з оригіналом.

Суддя В.М. Олійник