Справа № 540/2488/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2488/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - Кермача А.І.,

представників відповідача - Веремієнко М.О., Жовнір Т.Д., Вчерашнюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діском Юкрейн"

до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 25.07.2019 р. № ,,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діском Юкрейн» (далі позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2019 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до висновку акта перевірки вказано, що позивачем допущено порушення пп.212.1.15 п.212.1 та пп.212.3.4 п.212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, а саме, здійснено реалізацію пального за період з 26.04.2017 по 01.06.2017 на загальну суму 1993460, 60 грн. без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального. Вважає такі висновки відповідача безпідставними, оскільки безпосередньо сама реалізація талонів та смарт-карт в безготівковій формі юридичним та фізичним особам-підприємцям для комерційного використання за договором купівлі-продажу не відноситься до реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Враховуючи те, що позивач здійснював лише операції з видачі (купівлі-продажу) смарт-карток та/або талонів на пальне, за якими пальне отримувалося в пунктах реалізації, що належить іншим суб`єктам господарювання, у нього не виникло обов`язку щодо реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального.

Ухвалою суду від 26.11.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, підготовче судове засідання призначене на 18.12.2019 о 09:30 год.

18.12.2019, клопотання представника позивача про відкладення судового засідання на іншу дату задоволено. Призначено підготовче засідання на 15 січня 2020 року о 10:30 год.

15.01.2020, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.01.20 о 09:30 год

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву з якого слідує, що проти позову заперечує з наступних підстав. За результатами перевірки позивача встановлено порушення пп.212.1.15 п.212.1 та пп.212.3.4 п.212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, а саме, здійснено реалізацію пального за період з 26.04.2017 по 01.06.2017 на загальну суму 1993460, 60 грн. без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального. В ході перевірки встановлено, що позивач здійснив господарській операції з передачі права власності на пальне, а саме: з реалізації пального покупцям. Отже, такі операції підпадають під визначення «реалізація пального», наведеного у абз. 2 пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України. Враховуючи наведене, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального в розумінні абзацу 2 пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, підлягають обов`язковій реєстрації як платники акцизного податку та повинні подавати декларації з акцизного податку за період в якому здійснена реалізація пального. Відповідно до п.117.3 ст.117 Податкового кодексу України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому Кодексом, тягне за собою накладання штрафу на юридичних та фізичних осіб підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального. Таким чином, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав із підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили із підстав викладених у відзиві на адміністративний позов. Просили в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 14.06.2019 №566 та №572 від 18.06.2019 виданих відповідно до наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 14.06.2019 №797 проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з акцизного податку при реалізації пального у період з 26.04.2017 по 01.06.2017, відображення здійснення фінансово-господарських операцій у первинному бухгалтерському обліку та податкової звітності.

За результатами наведеної перевірки складено акт №94/21/22/14/06 від 01.07.2019 року та встановлено порушення пп.212.1.15 п.212.1 та пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України, а саме позивачем здійснено реалізацію пального за період з 26.04.2017 по 01.06.2017 на загальну суму 1993460, 60 грн. без реєстрації акцизного податку з реалізації пального.

На підставі наведеного акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2019 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем акцизний податок на пальне в сумі 1993460, 60 грн.

Не погоджуючись із вищенаведеним податковим повідомленням-рішенням позивача звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що наявні підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 14.1.4. ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно п.п. 14.1.212. ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками.

Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування;

Згідно з пп.212.1.15 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з п.231.1 ст.231 Податкового кодексу України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Відповідно до п.231.3 ст.231 Податкового кодексу України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального. У разі здійснення операцій з реалізації пального, які передбачають відпуск пального через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях, акцизна накладна складається у день проведення відпуску пального через паливороздавальні колонки на таких станціях незалежно від того, коли відбувся перехід права власності на таке пальне. Акцизна накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо акцизні накладні не були складені на ці операції) за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у разі здійснення реалізації пального за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником акцизного податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок особи, що реалізує пальне). При цьому окремі обов`язкові реквізити акцизної накладної, що ідентифікують отримувача пального, визначені підпунктами «г» та «ґ» пункту 231.1 цієї статті, не заповнюються. У разі забезпечення безперервного постачання пального особа, яка реалізує пальне, може скласти для кожного отримувача пального зведені акцизні накладні за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД не пізніше останнього дня такого місяця на весь обсяг реалізованого пального протягом такого місяця. Для цілей цього пункту під безперервним постачанням вважається забезпечення особою, яка реалізує пальне, можливості для отримувачів пального (контрагентів) отримувати пальне в будь-яку годину доби та будь-який день відповідного місяця. Акцизна накладна може бути складена не пізніше останнього дня звітного місяця на загальний обсяг втраченого пального протягом такого місяця за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що втрачено.

Згідно з п.п.231.4-231.5 ст.231 Податкового кодексу України право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу. При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Відповідно до п.п.34-35 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442, заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри). Відпуск бензину в тару з полімерних матеріалів і в скляну тару забороняється. Заправка автотранспортних засобів провадиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора.

Згідно з п.10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442, розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків. Особливості порядку продажу нафтопродуктів за готівку та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) встановлюються інструкцією, яка затверджується спільним наказом Міненерговугілля, Мінекономрозвитку, Мінінфраструктури.

Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496, встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів. Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів. Ця Інструкція не поширюється на видобуток нафти, здавання її з системи магістральних нафтопроводів споживачам та на міждержавні перевезення нафти і нафтопродуктів. Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до п.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496, платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг. Розрахунковий документ - документ установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених законодавством України, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Згідно з п.10.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496, «Порядок відпуску нафтопродуктів»: 1. Відпуск нафтопродуктів за готівку. Розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1315. ПРК мають забезпечувати індикацію ціни нафтопродукту, кількості та загальної вартості виданої дози нафтопродукту.

Облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Реєстрація, опломбування та застосування РРО повинні проводитися відповідно до Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2001 року за N 107/5298. Готівка, отримана від реалізації нафтопродуктів на АЗС, здається до каси підприємства або перераховується на поточний рахунок через відділення зв`язку або інкасується до банківської установи; 2. Відпуск нафтопродуктів за відомостями. Відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою № 16-НП (додаток 16). Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія. Підприємства, АЗС на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов`язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок на додану вартість. Звіряння розрахунків з споживачами за відпущені нафтопродукти здійснюється щомісяця не пізніше п`ятого числа наступного за звітним місяця. Відпуск дизельного палива за відомостями відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП за марками та видами; 3. Відпуск нафтопродуктів за талонами. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП; 4.

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за № 543/10823, та інших нормативно-правових актів. Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві, тому операції продавця (реалізатора) нафтопродуктів, тобто особи, яка здійснює відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС безпосередньо споживачам незалежно від форми розрахунків, є об`єктом оподаткування акцизним податком відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України.

Як встановлено матеріалами справи, в період, що підлягав перевірці, між позивачем (Покупець) та ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ», «ОККО-БІЗНЕС-КОНТРАКТ», «АЛЬЯНС ЕВОЛЮШИН», «АМІК Україна» (Постачальники), укладено договори поставки нафтопродуктів партіями з використанням скетч-карток, за умова якого АЗС - автозаправна станція/комплекс Користувача АЗС зі спеціально встановленим обладнанням - POS-терміналом, на якій здійснюється фактична передача Товару Покупцю (довіреній особі). Смарт-карта - технічний засіб отримання Покупцем (довіреною особою) у власність згідно умов даних Договорів Товарів. Смарт-карта не є платіжним засобом. Наявність смарт-карти дозволяє її пред`явнику фактично отримати Товар на АЗС. Довірена особа Покупця (Клієнт) - будь-яка особа, якій Покупець передав смарт-карту і тим самим уповноважив її на вчинення дій по отриманню Товарів з використанням смарт-карти від імені та за рахунок Покупця. Сторони погоджуються вважати, що кожен, хто пред`являє смарт-карту є уповноваженим представником (повіреним)

За умовами вказаних Договорів, Постачальники зобов`язуються передавати у власність Покупця (поставляти) Товари, а Покупець зобов`язується приймати у власність Товари та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даними Договором. Під партією Товару сторони розуміють Товари в кількості та асортименті, передані Покупцю на умовах даного Договору. Передача Товарів Покупцю здійснюється з використанням смарт - карт.

Передача Товарів Постачальником Покупцю здійснюється згідно з актом приймання-передачі та/або видатковою накладною, де зазначається асортимент, кількість, ціна та загальна вартість переданих Покупцю Товарів за звітний період.

На виконання умов Договорів були виписані видаткові накладні, накладні на відпуск товарів, акти прийому-передачі бланків-дозволів, специфікації, податкові накладні

з номенклатурою: бензин автомобільний та дизельне паливо

В подальшому, як встановлено з матеріалів справи, позивачем здійснювало реалізацію підакцизного палива в адресу контрагентів - покупців Скадовське управління водного господарства, Херсонське обласне управління водних ресурсів, Приморське управління водного господарства, Комунальний заклад «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка», ТОВ «Енергобудпроект-1», Комунальне підприємство «Комунальне транспортне підприємство Каховської міської ради», ХОУНБ ім. Олеся Гончара, Херсонський обласний краєзнавчий музей, Управління споживчого ринку Херсонської міської ради, Товариство з додатковою відповідальністю «Херсонський Облрембудтрест».

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач фактично здійснював продаж (реалізацію) палива з використанням смарт-карт, стреч-карт.

Відтак, фактичні обставини, за яких проводились вищезгадані операції є такими, що відповідно до умов договорів на придбання товару, Покупець (позивач) отримував у своїх постачальників смарт-карти на пальне, які по суті надалі надавали право довіреній особі, а фактично - будь-якій особі, яка має у розпорядженні смарт-карту та якими є вищезгадані контрагенти-покупці позивача, на отримання пального на АЗС в обмін смарт-карту.

Відповідно до п 4.4 ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять" встановлено: роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

В свою чергу, згідно п. 4.11 цього ж ДСТУ торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб`єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Суд зазначає, що картки на пальне або бланки - дозволи та скретч - картки (смарт - картки) і є різновидами торговельних послуг, що надаються безпосередньо роздрібними торговцями нафтопродуктами чи на договірних засадах уповноваженими ними особами.

Відповідно до п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Згідно п.п.212.3.4 п.212.3 ст.213 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Згідно до п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, дохід від реалізації товарів визначається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Таким чином, операції з використанням смарт - карт, скретч - карт здійснювались з наданням/виданням позивачем видаткових накладних на пальне та оприбуткуванням/списанням пального на рахунках бухгалтерського обліку, а також випискою податкових накладних на пальне, які реєструвались в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, позивач здійснював господарські операції, які змінювали активи товариства шляхом оприбуткування (списання) на/з рахунках/ів бухгалтерського обліку пального, що передбачає передачу права власності на пальне та підпадає під визначення терміну «реалізація пального» у абзаці 2 пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України.

При цьому, об`єкт оподаткування акцизним податком відповідно до п.п.213.1.12 п.213.1 ст.213 Кодексу виникатиме у разі, якщо обсяги реалізованого пального за смарт - картками та талонами на пальне перевищують обсяги отриманого пального від інших платників акцизного податку (постачальників), за які сплачено акцизний податок.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки предметом вищевказаних договорів була поставка пального, а не карток, бланків- дозволів та талонів на пальне, а у видаткових накладних виписаних позивачем на адресу покупців у графі «Товар» зазначені різні види пального, а не картки, бланки - дозволи та талони на пальне, то позивач здійснював операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому Кодексом, чим порушено вимоги п.п.212.1.15 п.212.1 ст,212, п.п.212.3.4 п.212.3 ст.213 та п.п.14.1.212 п.4.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивач здійснив операції з купівлі - продажу пального, а тому він мав у відповідності до вимог пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, зареєструватись як платник акцизного податку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №815/2461/17.

Разом з тим, суд, при вирішенні даної справи, бере до уваги наступне.

Судом встановлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру платників акцизного податку з реалізації пального позивач обліковувався платником акцизного податку з 01.03.2016 по 26.04.2017 (номер запису в Реєстрі 2180). На підставі поданої заяви, позивач 26.04.2017 виключено з Єдиного реєстру платників акцизного податку з реалізації пального. З 02.06.2017 позивачем поновлено реєстрацію платником акцизного податку з реалізації пального.

Скасування та відновлення реєстрації позивачем платником акцизного податку з реалізації пального в зазначений вище період відбувалося за наступних обставин.

01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», згідно з яким, внесено зміни до пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, зокрема дано визначення «Реалізації пального, «реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів».

У зв`язку із набранням чинності вищевказаного Закону, позивач листом від 17.02.2016 за №29 звернувся до відповідача з проханням надати роз`яснення, чи набуває позивач статусу платника акцизного податку з 01.03.2016, враховуючи специфіку діяльності.

На вказаний лист відповідачем надано відповідь, де відсутнє роз`яснення чи являється позивач платником акцизного податку.

Представник позивача в судовому засідання зазначив, що на усне звернення в телефонному режимі працівники контролюючого органу пояснили, що реєструватися потрібно, оскільки, передбачена штрафна санкція у розмірі 100% вартості реалізованого пального без реєстрації платником акцизного податку.

01.03.2016 року позивач з метою уникнення порушення податкового законодавства, за власного ініціативою зареєстровано платником акцизного податку.

Однак, в травні 2017 року інспектор з акцизного податку повідомила позивача в телефонному режимі, що позивач виключено з реєстру платників акцизного податку. Після телефонного дзвінка, посадовими особами позивача була виявлена помилка при відправлені документів в програмному забезпеченні «ME.doc».

Так, бухгалтером позивача помилково направлено заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального з позначкою «анулювання реєстрації». Електронний документ з заявою помилково сформований ще в лютому 2016 року (про що свідчить дата в заяві) та не був видалений з бази «М.E.doc». При підписанні податкових накладних та інших документів був зроблений обмін (експорт) всіх документів.

Таким чином, дана заява була відправлена до податкового органу. Згідно з Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2016 №113 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального», п.14 «У день виключення з реєстру платників ДФС автоматично формує та надсилає особі, виключеній з реєстру платників, витяг з реєстру платників засобами електронного зв`язку в електронному вигляді». Позивач такий витяг не отримував, тому і не міг виявити помилкове анулювання реєстрації.

07.06.2017 позивач звернувся до відповідача та до ДФС України з проханням надати особисту податкову консультацію.

На лист від 07.06.2017 №98 відповідач надав роз`яснення про те, що реалізація безпосередньо скетч-карт або талонів, за будь-якою формою розрахунку, юридичним та фізичним особам-підприємцям для використання за договорами купівлі-продажу не відноситься до реалізації пального у розумінні пп. 14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України. Згідно з п.215.3 ст.215 ПК України, скетч-картка не є підакцизним товаром, (лист від 22.06.2017 №2381/10/21-22-40-31).

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася ДФС України у листах від 10.02.2017 № 2739/6/99-99-15-03-02-15, від 20.07.2016 № 24565/7/99-99-15-03-03-17, від 31.03.2017 № 6615/6/99- 99-15-03-03-15, від 20.09.2019 №333/6/99-00-04-02-06- 15/ІПК.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що виконання платником податків (платником збору, платником страхових внесків, податковим агентом) письмових роз`яснень про порядок обчислення, сплати податку (збору, страхових внесків) або з інших питань застосування законодавства про податки і збори, даних йому або невизначеному колу осіб фінансовим, податковим або іншим уповноваженим органом державної влади (уповноваженою посадовою особою цього органу) в межах його компетенції (зазначені обставини встановлюються за наявності відповідного документа цього органу, за змістом відноситься до податкових (розрахунковим) періодам, в яких скоєно податкове правопорушення, незалежно від дати видання такого документа), і (або) виконання платником податків (платником збору, платником страхових внесків, податковим агентом) мотивованої думки податкового органу, спрямованого йому в ході проведення податкового моніторингу є обставиною, що виключає вину особи у вчиненні податкового правопорушення. Однак, вина правопорушника виключається тільки у випадку, якщо він виконує не будь-яке роз`яснення податкового чи державного органу або їх посадових осіб, а тільки те, яке надано у межах компетенції названих суб`єктів.

Тобто, факт виконання платником податків або податковим агентом письмових роз`яснень з питань застосування податкового законодавства доводиться податковим органом за наявності відповідних документів цих органів, які за змістом відносяться до податкових періодів, в яких скоєно податкове правопорушення. Названі обставини можуть бути встановлені тільки на основі відповідних письмових доказів.

Як уже зазначалося вище ДФС України у листах від 10.02.2017 № 2739/6/99-99-15-03-02-15, від 20.07.2016 № 24565/7/99-99-15-03-03-17, від 31.03.2017 № 6615/6/99- 99-15-03-03-15, від 20.09.2019 №333/6/99-00-04-02-06- 15/ІПК та відповідач на індивідуальне звернення позивача роз`яснив те, що реалізація безпосередньо скетч-карт або талонів, за будь-якою формою розрахунку, юридичним та фізичним особам-підприємцям для використання за договорами купівлі-продажу не відноситься до реалізації пального у розумінні пп. 14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України. (лист відповідача від 22.06.2017 №2381/10/21-22-40-31).

Вказані роз`яснення, надані ДФС України та відповідачем, в межах наданих їм повноважень ПК України.

При цьому, суд зазначає, що виходячи з положень п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що однією з головних ознак складу податкового правопорушення є суб`єктивна сторона, яка проявляється у вині, а саме у формі умислу або необережності суб`єкта такого правопорушення (платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб).

Тобто, податкове правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій (бездіяльності), бажала або свідомо допускав настання шкідливих наслідків таких дій (бездіяльності).

Таким чином, враховуючи викладене вище, та з урахуванням наявних роз`яснень, які надавалися ДФС України, суд вважає, що остання є обставиною, яка виключає винуватість позивача у вчиненні податкового правопорушення.

При цьому, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (RYSOVSKYY v. UKRAINE), в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо посилання представника відповідача на те, що позивачу була надана податкова консультація органом вищого рівня (ДФС України), згідно якої зазначено, що оскільки позивач здійснює подальшу реалізацію палива скетч-карток, а отже, відповідно до вимог п.231.1 ст.231 Податкового кодексу України має скласти акцизну накладну в день реалізації пального, то суд не приймає такі доводи, так як така консультація була надана 07.07.2017, а діяльність позивача по реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку була здійснена у період з 26.04.2017 по 01.06.2017. З 02.06.2017 позивачем поновлена реєстрація платником акцизного податку з реалізація пального.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, сплачений ТОВ «Діском Юкрейн» судовий збір у сумі 19210,00 грн.. підлягає стягненню на користь позивача з ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73003) від 25.07.2019 № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діском Юкрейн" (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 20, кв. (офіс) 411, ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 993 460,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діском Юкрейн" (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 20, кв. (офіс) 411, ), сплачений судовий збір у сумі 19 210,00 грн. (Дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27 січня 2020 р.

Суддя І.І. Войтович

кат. 111030700