Справа № 826/8666/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ № 826/8666/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
до 1) Міністерства юстиції України, 2) Головного територіального управління юстиції у м. Києві 3) Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві
провизнання протиправною бездіяльності, стягнення з Державного бюджету України безпідставно сплаченого виконавчого збору
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач-1), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо неповернення ДП «НАЕК «Енергоатом» 4 293 698,45 грн сплаченої суми виконавчого збору, стягнутого відповідно до постанови від 24.01.2013 ВП №34709508;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 4 293 698,45 грн сплаченої суми виконавчого збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2017 відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання.

Протокольною ухвалою, проголошеною в судовому засіданні 07.11.2017 без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою від 07.11.2017 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 03.12.2017, яке в подальшому неодноразово відкладалось з метою отримання додаткових доказів для правильного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Протокольною ухвалою, проголошеною в судовому засіданні 07.02.2018 без виходу до нарадчої кімнати, замінено процесуальний статус учасників справи Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві з третіх осіб на співвідповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору скасована в судовому порядку, а тому необхідним є повернення позивачу, як боржнику у виконавчому провадженні, розміру сплаченого ним на підставі вказаної постанови виконавчого збору, водночас, відповідач 1 проявив протиправну бездіяльність, а саме не звернувся з відповідним поданням до органу казначейства України про повернення на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» безпідставно стягнутого виконавчого збору у розмірі 4293698,45 грн.

Відповідач 1 заперечив проти позовних вимог та надав суду письмові заперечення на адміністративний позов обґрунтовані тим, що повне фактичне стягнення суми, повернення якої є предметом позову, відбувалось на підставі постанови державного виконавця, яка на момент вчинення виконавчих дій не була скасована, відтак стягнутий виконавчий збір не є надмірно або помилково сплаченими коштами, так як на момент виникнення спірних правовідносин дії державних виконавців були правомірними та здійсненими в межах повноважень, а перерахування суми виконавчого збору було здійснено боржником самостійно, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Також відповідач 1 зазначив про те, що не наділений повноваженнями щодо повернення коштів з бюджету та визначення розрахунку сум, які підлягають поверненню.

Відповідач 2 правом на подання заперечень не скористався.

Відповідач 3 проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов з огляду на те, що повернення коштів можливо лише за умови надання до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві заяви платника та подання про повернення коштів, яке, однак до органу казначейства не надходило, внаслідок чого підстави для стягнення з бюджету коштів відсутні.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.05.2012 у справі №5015/1645/12 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» та стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 42 936 984,51 грн заборгованості.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Львівської області 25.07.2012 було видано відповідний наказ № 5015/1645/12.

12.10.2012 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Вовченком О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 34709508 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області у справі № 5015/1645/12.

24.01.2013 ДВС України винесено постанову ВП № 34709508 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 4 293 698,45 грн у зв`язку з тим, що в наданий для добровільного виконання строк рішення суду боржником не виконано.

Як зазначає представник позивача, 29.03.2013 ДП «НАЕК «Енергоатом» перерахувало частину - 294 260,00 грн виконавчого збору згідно з постановою від 24.01.2013 ВП № 34709508 на рахунок ДВС України, на підтвердження чого надано копію платіжного дорученням №2026 від 29.03.2013 (а.с.37 том 1).

В даному випадку Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне відзначити, що копія платіжного доручення №2026 не містить відмітки банківської установи про перерахування коштів, а матеріали справи не містять банківських виписок, які б підтверджували таке перерахування.

В подальшому, з метою примусового виконання постанови №34709508 від 24.01.2013 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 4 293 698,45 грн на користь держави, Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження №43667858.

Постановою Державного виконавця від 12.06.2014 ВП №43667858 закінчено виконавче провадження на підставі ст.21 Закону України «Про виконавче провадження», а копію постанови та виконавчий документ направлено (для подальшого виконання) до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

При цьому, в мотивувальній частині постанови від 12.06.2014 ВП №43667858 про закінчення виконавчого провадження зазначено, що в ході примусового виконання з боржника частково стягнуто 119 668,20 грн, залишок боргу становить 41 171 030,25 грн.

Тобто, оскільки в рамках виконавчого провадження 43667858 було стягнуто 119 668,20 грн, а не стягнутим лишився виконавчий збір в сумі 4174030,25 грн (119 668,20 + 4174030,25 = 4 293 698,45 грн), є можливим прийти до висновку, що позивачем виконавчий збір в сумі 294 260,00 грн за платіжним дорученням №2026 від 29.03.2013 фактично сплачений не був.

24.06.2014 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№43749408 з метою подальшого виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 24.01.2013 ВП №34709508 в частині, що лишилась не погашеною - 4 174 030,25 грн.

Згідно з платіжним дорученням №13345 від 10.12.2014, яке проведено ПАТ «Укрексімбанк» 10.10.2014, позивачем на рахунок Головного управління юстиції у м. Києві перераховано 4 174 030,25 грн виконавчого збору по постанові №34709508 від 24.01.2013.

Слід зазначити, що в даному платіжному дорученні отримувачем значиться Головне управління юстиції у м. Києві, код 34691374, хоча даному коду за ЄДРПОУ відповідає Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, яке є відповідачем-2 по справі.

За наслідками перевірки відповідачем-2 надходження від позивача коштів в сумі 4 174 030,25 грн, постановою державного виконавця від 17.12.2014 закінчено виконавче провадження № 43749408 в зв`язку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі.

В той же час, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 у справі № 5015/1645/12 скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» на дії ДВС України задоволено, постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 24.01.2013 ВП № 34709508 про стягнення виконавчого збору визнано недійсною.

24.04.2017 ДП «НАЕК «Енергоатом» звернулось до Міністерства юстиції України з проханням повернути сплачений виконавчий збір у розмірі 4 293 698,45 грн на рахунок Компанії (лист отримано Мінюстом 26.04.2017).

Оскільки виконавчий збір за скасованою постановою про стягнення виконавчого збору повернутий позивачу не був, останній звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням наступного.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, врегульовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182.

Оскільки в рамках спірних правовідносин сплачені (стягнуті) НАЕК «Енергоатом» кошти на сплату виконавчого збору були перераховані органами виконавчої служби до Державного бюджету України, що учасниками справи не заперечується, при вирішенні питання повернення таких коштів суд керується нормами Порядку №787.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яке (подання) платник разом зі своєю заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, подає до органу Казначейства.

Тобто, орган, який контролює справляння надходження виконавчого збору, у разі наявності судового рішення, яке набрало законної сили, про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, зобов`язаний скласти подання, яке платником подається до органу Казначейства.

Як вже зазначалось, виконавчий збір в сумі 119 668,20 грн було стягнуто з позивача в рамках виконавчого провадження №43667858 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, про що зазначено в постанові від 12.06.2014 (а.с.140 том 1).

Таким чином, органом, що контролював справляння до бюджету виконавчого збору в сумі 119 668,20 грн була Державна виконавча служба України.

Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 05.08.2016 до ЄДР внесено запис 9038918 про припинення Державної виконавчої служби України.

Відповідно до п.п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 р. №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції», ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності.

Установити, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Оскільки державна політика у сфері організації примусового виконання рішень охоплює в собі поняття та процедурні моменти стягнення виконавчого збору, який є невід`ємною частиною виконавчого провадження, є можливим дійти висновку, що в питаннях повернення виконавчого збору, стягнутого Державною виконавчою службою України під час реалізації державної політики у сфері примусового виконання рішень, правонаступником прав та обов`язків ліквідованої ДВС є Міністерство юстиції України, внаслідок чого вирішення питання повернення виконавчого збору в сумі 119 668,20 грн після 05.08.2016 мало бути здійснено відповідачем-1.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач звернувся до відповідача-1 з заявою від 14.04.2017 № 5914/10 в якій просив вжити заходів щодо повернення коштів у сумі 4293698,45 грн. стягнутих на підставі постанови від 24.01.2013 ВП № 34709508 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Як свідчать матеріали справи, відповіді на таку заяву позивач не отримав, хоча станом на квітень 2017 року відповідачу-1, як правонаступнику ДВС України, достеменно було відомо про неправомірність стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 119 668,20 грн, враховуючи повідомлену позивачем в заяві інформацію щодо скасування в судовому порядку постанови про стягнення виконавчого збору.

Дійсно, у відповідача-1 не було правових підстав для складення подання на суму 4 293 698,45 грн, адже ця сума коштів на рахунки Міністерства юстиції від позивача не надходила, натомість відповідач-1 без будь яких пояснень не виконав вимог п.5 Порядку №787 в частині складення відповідного подання на суму 119 668,20 грн, які, як встановлено вище, були стягнуті з позивача ДВС України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що протиправна бездіяльність Міністерства юстиції України щодо неповернення ДП «НАЕК «Енергоатом» 119 668,20 грн сплаченої суми виконавчого збору, стягнутого відповідно до постанови від 24.01.2013 ВП №34709508, порушила право позивача на вільне володіння майном, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині в сумі 119 668,20 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не повернення стягнутого виконавчого збору в сумі 4 174 030,25 грн, задоволенню не підлягають, як передчасні, адже вказана сума коштів згідно платіжного доручення №13345 від 10.12.2014 (а.с.146 том 1) була перерахована на рахунок не Міністерства юстиції України (Державної виконавчої служби України), а на рахунок Головно територіального управління юстиції у м. Києві, яке відповідно до п.5 Порядку №787 і було органом, що здійснював контроль за надходженням до бюджету виконавчого збору в сумі 4 174 030,25 грн.

Оскільки позивач з заявами про повернення коштів до відповідача-2 не звертався, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідач-1 і відповідач-2 є окремими юридичними особами публічного права, а отже Міністерство юстиції України не здійснює повноважень щодо контролю за надходженням коштів на рахунки Головного територіального управління юстиції України у м. Києві, навіть зважаючи на п.1 Положення про Міністерство юстиції України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, відповідно до якого Міністерство юстиції України (Мін`юст) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, в тому числі, державну політику з організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Позовні вимоги в частині стягнення з державного бюджету коштів в сумі 4293698,45 грн, задоволенню не підлягають, як такі, що є аналогічним чином передчасними, оскільки матеріали справи не містять доказів не складення відповідачем-1 подання на суму 119 668,20 грн за наслідком набрання даним рішенням законної сили, а з питанням про повернення коштів в сумі 4 174 030,25 грн позивач до відповідача-2 взагалі не звертався.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноваження.

Враховуючи встановлення судом протиправної бездіяльності відповідача-1 щодо не повернення позивачу грошових коштів у сумі 119 668,20 грн., як безпідставно стягнутого виконавчого збору на підставі постанови від 24.01.2013 ВП №34709508, суд дійшов висновку про необхідність для ефективного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача-1 підготувати подання щодо повернення позивачу грошових коштів у сумі 119 668,20 грн., як безпідставно стягнутого виконавчого збору на підставі постанови від 24.01.2013 ВП №34709508 про стягнення з боржника виконавчого збору, яка визнана постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 у справі №5015/1645/12 недійсною.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо неповернення ДП «НАЕК «Енергоатом» 119 668,20 грн сплаченої суми виконавчого збору, стягнутого відповідно до постанови від 24.01.2013 ВП №34709508.

3. В решті позову відмовити.

4. Вийти за межі позовних вимог. Зобов`язати Міністерство юстиції України підготувати подання щодо повернення ДП «НАЕК «Енергоатом» грошових коштів у сумі 119 668,20 грн, як безпідставно стягнутого виконавчого збору на підставі постанови від 24.01.2013 ВП №34709508 про стягнення з боржника виконавчого збору, яка визнана постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 у справі №5015/1645/12 недійсною.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 4, ).

Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13 2).

Головне територіальне управління юстиції м. Києві (01001, м.Київ, ПРОВУЛОК МУЗЕЙНИЙ, будинок 2-Д, ).

Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТЕРЕЩЕНКІВСЬКА, будинок 11-А, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович