Справа № 460/373/20
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
27 січня 2020 року м. Рівне №460/373/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозуля Д.П., після одержання заяви
Головного управління ДПС у Рівненській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРС РВ"
пропідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,
Дослідивши заяву та наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за заявою про обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків необхідно відмовити , з огляду на наступне.
За вищевказаною адресою, адвокат Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРС РВ" (діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 30.10.2019 №81, ордер серія РН-736 №081 від 21.01.2020) ознайомившись з пред`явленими направленнями на перевірку від 20.01.2020 та пред`явленими службовими посвідченнями посадових осіб Головного управління ДПС у Рівненській області, відмовив у допуску до перевірки, у зв`язку із незгодою з підставами документальної позапланової перевірки.
Як зазначає заявник, у зв`язку з не допуском посадових осіб органу державної податкової служби до проведення позапланової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРС РВ", за наявності законних підстав для її проведення, керуючись пп. 94.2.3 п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України, на підставі звернення, в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області Віталієм Чуєм було прийнято рішення №864/10/17-00-05-03-10 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 23.01.2020 о 10 год. 00 хв.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 94.1, підпункту 94.2.3 пункту 94.2, підпункту 94.3-94.6, 94.10 статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону. Арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
У листі Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 №149/11/13-11 зазначено, що перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.
Ухвалою суду від 24.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 24.02.2020 о 09:30 год. в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду (м. Рівне, вул. 16 Липня 87).
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.
Так, спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у частині 1 статті 283 КАС України.
Суд звертає увагу, що наявність спору про право може підтверджуватися оскарженням законності наказів про проведення перевірки та дій щодо проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту майна платника податків, що також свідчать про наявність спору про право та відсутність беззаперечної правомірності дій податкового органу, внаслідок чого відсутні підстави для розгляду зазначеного спору в порядку, передбаченому статтею 283 КАС України.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.01.2019 у справі №808/2981/14 звернуто увагу, що зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов`язань, з яких виник податковий борг; заперечувати наявність податкового боргу, у зв`язку з яким накладено адміністративний арешт, тощо.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо наявності між сторонами спору про право, оскільки відповідач виявив намір в судовому порядку оскаржити законність дій та наказу про проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту майна платника податків.
При цьому, суд роз`яснює заявнику, що він на підставі частини 5 статті 283 КАС України, вправі звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку загального позовного провадження.
Керуючись статтями 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повну ухвалу складено 27 січня 2020 року

Суддя Зозуля Д.П.