Справа № 826/8578/16
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8578/16 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Бараненка І.І., Єгорової Н.М., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області на Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Постанову суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково з наступних підстав.

21 січня 2015 року між Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця», як Перевізником, та Відповідачем, як Розпорядником бюджетних коштів, укладено Договір на пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування та про відшкодування витрат за надані послуги №П3/ДН-1-155353/НЮ, відповідно до п. 1.1. якого Сторони встановили взаємні права та обов`язки щодо надання соціальних послуг населенню по пільговому проїзду окремих категорій громадян залізничним транспортом протягом 2015 року та виплати компенсації за рахунок субвенцій з державного бюджету на покриття витрат Перевізника на перевезення окремих категорій громадян залізничним транспортом із застосуванням пільгових тарифів.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, сума непогашеної заборгованості Відповідача за перевезення пільгових категорій громадян за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 становить 408532,20 грн.

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасовано, справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Як вбачається із зазначеної Постанови Верховного Суду, з тексту Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року залишилося незрозумілим чи перевіряв апеляційний суд правильність висновку суду першої інстанції щодо ненадсилання головним розпорядником коштів місцевих бюджетів щомісяця до 18 числа фінансовому органу райдержадміністрації уточненої інформації про фактично нараховані у поточному місяці суми (у разі виникнення додаткових зобов`язань) та виготовлення фінансовим органом уточнених реєстрів нарахованих у поточному місяці сум з огляду на наявність в матеріалах справи уточненого плану асигнувань, який затверджено начальником УПСЗН Драбівської РДА Черкаської області, тобто виконання Відповідачем вимог пункту 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року №256 з підтвердженням або спростуванням висновків суду про порушення права Позивача на отримання компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян в повному обсязі.

Згідно з частиною п`ятою ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

На виконання вимог зазначеної Постанови, Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року витребувано в Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області належним чином завірені копії надісланої фінансовому органу райдержадміністрації щомісячної уточненої інформації про фактично нараховані суми за фактично надані Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» послуги пільгового проїзду окремих категорій громадян зі станцій Кононівна, Київ-Московський (у разі виникнення додаткових зобов`язань) за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року; витребувано у Фінансового управління Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області належним чином завірені копії виготовлених щомісячних уточнених реєстрів нарахованих сум за фактично надані Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» послуги пільгового проїзду окремих категорій громадян зі станцій Кононівна, Київ-Московський за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Проте, відповідно до п. 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256 (надалі - Порядок), у разі виникнення додаткових зобов`язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі; Державна казначейська служба перераховує щомісяця до 25 числа субвенцію на виплату допомоги сім`ям з дітьми, малозабезпеченим сім`ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу згідно з уточненою інформацією про фактично нараховані у поточному місяці суми допомоги.

Отже, у разі виникнення додаткових зобов`язань, надсилання уточненої інформації про фактично нараховані у поточному місяці суми та підготовка і подача уточнених реєстрів, нарахованих у поточному місяці сум на виплату компенсації саме за пільговий проїзд окремих категорій громадян, зазначеною правовою нормою не передбачено.

У зв`язку з наведеним, Відповідачем надано: Розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов`язаних з надання пільг та Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги від Позивача; Листи фінансового управління про надходження та розподіл коштів по субвенції «Інші пільги»; Дані про стан розрахунків по Драбівському району по наданих інших пільгах та компенсацій за пільговий проїзд окремих категорій громадян за 2015 рік; Платіжні доручення про сплату заборгованості за 2015 року.

Згідно з частиною п`ятою ст. 102 Бюджетного кодексу України, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг здійснюються, зокрема, компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04 липня 1996 року № 273/96-ВР, для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Згідно з пунктами 2, 3, 5, 8 Порядку, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету; головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів); головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення); отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Відповідно до частини першої ст. 47 Бюджетного кодексу України, відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість; зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Відповідно до пп. 2.2.1. Договору, Розпорядник бюджетних коштів в зобов`язується проводити фінансування видатків на компенсаційні витрати за пільговий проїзд окремих громадян на залізничному транспорті приміського сполучення з урахуванням фактично наданих послуг, але не більше від планованих сум субвенції, передбаченої для Драбівського району, згідно з помісячним розподілом та в межах отриманих коштів з державного бюджету.

Отже, загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту, яка передбачає компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не може перевищувати розміру затверджених субвенцій.

Як вбачається з матеріалів справи, із загального фонду районного бюджету на 2015 рік сума виділена на компенсацію за пільгове перевезення становить 270000 грн., з яких Позивачу - 167924,94 грн.

Зареєстрована в органах казначейства заборгованість з компенсації за пільгове перевезення громадян Відповідача перед Позивачем за 2014 рік становила 38574,76 грн.

Відповідачем частково сплачено Позивачу заборгованість за надані послуги з пільгового перевезення окремих категорій громадян за 2014 рік у сумі 38574,76 грн. та за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 - у сумі 44 000 грн.

Станом на 01.01.2016 заборгованість Відповідача перед Позивачем, яка підлягала стягненню в межах бюджетних асигнувань за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 становила 85350,18 грн.

А станом на серпень 2017 року зазначену заборгованість було сплачено Відповідачем, що підтверджується Платіжними дорученнями від 27 липня 2017 року №№870, 871, 872, 873, тобто після прийняття судом першої інстанції оскаржуваної Постанови.

Проте, у зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції оскаржувана Постанова переглядається в апеляційному порядку за існуючими саме на час її прийняття спірними правовідносинами, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення адміністративного позову в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у межах затверджених субвенцій, тобто у сумі 85350,18 грн.

Згідно з п. 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, у зв`язку з чим Відповідач не позбавлений права надати органу державної виконавчої служби докази сплати стягуваної судом суми заборгованості для вчинення ним відповідних виконавчих дій.

Відповідно до частини першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

А згідно з частиною другою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи в частині, тому Постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року скасовується та ухвалюється нове Рішення, яким адміністративний позов задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 229, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області задовольнити частково, Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області (19800, Черкаська область, смт. Драбів, вул. Центральна, 65, код за ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код за ) витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 у сумі 85350,18 грн.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 23.01.2020 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Бараненко І.І.

Єгорова Н.М.