Справа № 440/4163/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4163/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника позивача Позняк С.М.,

представника відповідача Степанюк І.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Карлівської міської ради Полтавської області , виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Карлівської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення від 14.08.2019 № 06-21/2573, зобов`язання повторно розглянути заяву про надання містобудівних умов та обмежень для проектування будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій відповідача щодо відмови у наданні містобудівних умов та обмежень для забудови земельної ділянки.

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено виконавчий комітет Карлівської міської ради Полтавської області.

08 січня 2020 року до суду надійшов відзив на позов від Карлівської міської ради Полтавської області та виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області, у яких представник відповідачів просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що відмова у задоволенні заяви про намір забудови земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 щодо надання містобудівних умов та обмежень для реконструкції цеху по ремонту та пошиву швейних виробів, будівництва майстерні по АДРЕСА_1 зумовлена тією обставиною, що вищевказаний об`єкт вже самовільно збудований /а.с.52-56, 77-79/.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідачів заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 липня 2019 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Карлівської міської ради із заявою про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності, в якій просив надати містобудівні умови та обмежень для проектування об`єкта будівництва - цех по ремонту та пошиву швейних виробів /а.с. 62/.

До вищевказаної заяви позивачем приєднано копії копію паспорта, довідки про присвоєння індивідуального ідентифікаційного номеру, Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 64541 від 26 лютого 2008 року (цільове призначення - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг), копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, копія містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками реконструкція цеху по ремонту та пошиву швейних виробів та будівництво майстерні по вул. Великотирнівській, 49, в м. Карлівка Полтавської області /а.с.62-76/.

За результатами розгляду вищевказаного звернення відповідач за підписом голови Карлівської міської ради листом від 14 серпня 2019 року № 06-21/2572 відмовив позивачу в наданні містобудівних умов та обмежень з тих мотивів, що реконструкція цеху по ремонту та пошиву швейних виробів та будівництво майстерні по вул. Великотирнівській, 49, в м. Карлівка Полтавської області фактично завершене.

Не погоджуючись з правомірністю відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, позивач звернувся до суду, зазначаючи, що спірна відмова суперечить положенням статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з вимогами частини п`ятої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Статтею 26 цього ж Закону передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт.

За приписами частини першої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно вимог частини другої зазначеної статті фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

За змістом частини третьої Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним. Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення). Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Аналіз вищевикладеного дає підстави стверджувати, що одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва має передувати початку запланованого будівництва.

Натомість, наявною в матеріалах справи доповідною запискою начальника відділу з контролю за благоустроєм міста та приєднаними до нього фотоматеріалами підтверджено факт розміщення завершеного цеху по ремонту та пошиву швейних виробів та будівництво майстерні по вул. Великотирнівській, 49, в м. Карлівка Полтавської області /а.с. 57/.

Відтак, у дослідженому судом випадку реконструкція цеху по ремонту та пошиву швейних виробів та будівництво майстерні по вул. Великотирнівській, 49, в м. Карлівка Полтавської області відбулось без одержання позивачем містобудівних умов та обмежень, тобто з порушення правил забудови територій, визначених частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Положеннями частини восьмої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

За викладених обставин, сформульована до відповідача вимога ОСОБА_1 щодо надання містобудівних умов та обмежень позбавлена змісту та суперечить заявленій у його клопотанні меті.

Посилання позивача на приписи статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що передбачають вичерпний перелік підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, та які не містять зазначеної у листі Карлівської міської ради № 06-21/2572 від 14 серпня 2019 року підстави, - відхиляються судом, оскільки зазначені правила застосовуються до правовідносин, що виникають на стадії планування будівництва об`єктів з дотримання передбаченого частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядку.

У спірних правовідносинах дотримання позивачем такого порядку не встановлено, а тому його доводи не визнаються судом обґрунтованими.

Відхиляючи доводи позивача про те, що спірна відмова надана йому не уповноваженим на те органом - Карлівською міською радою, а не її Виконавчим комітетом, суд виходить з такого.

Як передбачено частиною шостою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Відповідно до рішення двадцять восьмої позачергової сесії Карлівської міської ради Полтавської області сьомого скликання від 06 березня 2018 року утворено робочий орган апарату Карлівської міської ради - Відділ містобудування та архітектури апарату Карлівської міської ради для реалізації завдань місцевого самоврядування у сфері містобудування та архітектури на території Карлівської міської ради; затверджено Положення про Відділ містобудування та архітектури апарату Карлівської міської ради.

Відповідно до вищевказаного Положення Відділ містобудування та архітектури апарату Карлівської міської ради є робочим органом Карлівської міської ради, який належить до спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури, що створюється міською радою, підзвітний та підконтрольний міській раді та підпорядковується Виконавчому комітету Карлівської міської ради, міському голові. Відділ містобудування та архітектури апарату Карліської міської ради відповідно до покладених на нього завдань розглядає заяви про надання забудовникам містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування, будівництва, реконструкції будинків і споруд з благоустроєм території та внесення змін до них; готує проекти рішень Карлівської міської ради та виконавчого комітету, що стосуються діяльності відділу /пункт 2.2. Положення/.

Відтак, повноваження щодо розгляду звернення позивача з приводу надання містобудівних умов та обмежень належать до компетенції Відділу містобудування та архітектури апарату Карлівської міської ради.

Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши вищевикладене суд дійшов висновку, що відмовляючи в наданні позивачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: вул. Великотирнівська, 49, м. Карлівка, Карлівський район, Полтавська область відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість спірного рішення, а позивачем не надано доказів на спростування наявності підстав для його прийняття.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 243-245, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Карлівської міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя А.Б. Головко