Справа № 440/4758/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4758/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Сендецької В.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Ступніка С.В.,

представника відповідача - Оніпченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач) про скасування рішення від 16.09.2019 №00003/16-31-32-02-/ про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 6800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на безпідставність застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій, оскільки контролюючим органом належним чином не встановлено та не доведено належними доказами факт вчинення ним правопорушення у сфері господарської діяльності шляхом продажу неповнолітньому тютюнових виробів. За твердженням позивача, у нього відсутня ліцензія на право торгівлі тютюновими виробами, а гр. ОСОБА_2 , якою начебто реалізована пачка цигарок неповнолітньому юнаку, не є найманим працівником ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників.

10.01.2020 судом одержано відзив на позов, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 36-37/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що факт вчинення позивачем господарського правопорушення підтверджений протоколом про вчинення адміністративного правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 156 КУпАП серії ГП №090250, складеним працівниками Чорнухинського ВП Лохвицького ВП ГУНП України в Полтавській області, та постановою адміністративної комісії Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області від 05.08.2019 №3, якою гр. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

20.01.2020 судом одержані додаткові пояснення представника відповідача, у яких зазначено, що за даними ІТС "Податковий блок" звітність форми 1-ДФ позивачем за 1 та 2 квартали 2019 року не подавалась, ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами не видавалась. Крім того, представник відповідача стверджував про відсутність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

20.01.2020 судом одержано відповідь на відзив, у якій представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому вкотре наголошував на недоведеності відповідачем факту порушення ФОП ОСОБА_1 вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

У судовому засіданні 21.01.2020 позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрований як фізична особа - підприємець /а.с. 15/.

Позивач перебуває на обліку платників податків у Чорнухинській ДПІ та зареєстрований платником єдиного податку другої групи /а.с. 16/.

24.06.2019 інспектором з ЮП Чорнухинського ВП Лохвицького ВП ГУНП України в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Куц О.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №090250 за ознаками ч. 2 ст. 156 КУпАП, у якому зазначено, що гр. ОСОБА_2 близько 12:20 24.06.2019 у кафе "Чернігівське" в смт Чорнухи продала пачку цигарок "Кент" неповнолітньому гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 47/.

Постановою адміністративної комісії Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області від 05.08.2019 №3 гр. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн /а.с. 57-58/.

21.08.2019 начальником Чорнухинського відділення поліції Лохвицького ВП ГУНП України в Полтавській області за вих.№2084/115/131/01-2019 надіслано Головному управлінню ДФС у Полтавській області подання про накладення штрафних санкцій на ФОП ОСОБА_1 , до якого додані матеріали у справі про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_2 /а.с. 44-45/.

16.09.2019 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято рішення №000003/16-31-32-02/ про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, яким за порушення вимог статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" /продаж тютюнових виробів неповнолітньому/ до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800,00 грн /а.с. 41-42/.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням контролюючого органу, ФОП ОСОБА_1 оскаржив його до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 22.11.2019 №10444/6/99-99-08-05-05 скаргу позивача залишено без задоволення, а спірне рішення - без змін /а.с. 17-18/.

Стверджуючи про необґрунтованість та протиправність згаданого вище рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні засади державної політики щодо регулювання оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

За приписами частини двадцятої статті 15 зазначеного Закону (тут та надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), роздрібна торгівля тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

При цьому, в силу положень статті 1 згаданого Закону, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Крім того, як визначено пунктом 2 абзацу першого частини першої статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж тютюнових виробів без відповідної ліцензії, так само, як і реалізацію тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

При цьому, згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

А відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, окрім іншого, є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом встановлено, що підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до оскарженого рішення стали матеріали відпрацювання працівниками Чорнухинського ВП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області кафе, барів, закладів відпочинку та торгівельних точок, розташованих на території Чорнухинського району Полтавської області, на предмет виявлення фактів продажу неповнолітнім пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Безпосередньо у рішенні про застосування фінансових санкцій зазначено, що його прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №090250 від 24.09.2019.

Зі змісту залученої до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що у ньому зафіксовано факт продажу гр. ОСОБА_2 24.06.2019 близько 12:20 пачки цигарок "Кент" неповнолітньому гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: смт Чорнухи, кафе " АДРЕСА_1 , чим вчинено правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення /а.с. 47/.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено адресу місця розташування господарської одиниці (назву вулиці, номер будинку тощо), у якій виявлено правопорушення, а також відомості про особу, що здійснює підприємницьку діяльність у такій господарській одиниці.

Залучені до матеріалів справи копії рапортів інспектора з ЮП СП Чорнухинського ВП Лохвицького ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Куц О.Г. так само вищевказаної інформації не містять /а.с. 48, 49, 55/.

Надана відповідачем разом з відзивом на позов копія постанови від 05.08.2019 №3 про накладення на гр. ОСОБА_2 адміністративного стягнення не може вважатись належним доказом вчинення господарського правопорушення ФОП ОСОБА_1 , адже у ній відсутні відомості про суб`єкта господарювання.

Суд зауважує, що у разі виявлення порушень суб`єктами господарювання, обов`язком контролюючого органу є встановлення таких порушень та фіксація їх в акті перевірки на підставі належних доказів, які в межах спірних відносин відсутні.

Аналогічний висновок щодо правозастосування у спірних відносинах викладений у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №813/192/16, що враховується судом з огляду на приписи частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд враховує, що контролюючим органом не перевірявся факт причетності позивача до вчинення вищеописаного адміністративного правопорушення; позивач про надходження матеріалів від правоохоронного органу не повідомлявся, до контролюючого орану не викликався, запити про надання пояснень тощо йому не направлялись.

Натомість, як у позовній заяві, так і під час розгляду справи по суті позивач стверджував, що гр. ОСОБА_2 не є його найманим працівником, не перебувала та не перебуває з ним у трудових відносинах. Крім того, за твердженням позивача, він не здійснює роздрібну торгівлю тютюновими виробами, ліцензію на право ведення даного виду господарської діяльності не отримував.

Відповідач на вимогу суду повідомив, що за даними ІТС "Податковий блок" звітність форми 1-ДФ позивачем за 1 та 2 квартали 2019 року не подавалась, ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами ФОП ОСОБА_1 не видавалась.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу тринадцятого частини другої згаданої статті до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону - у розмірі 6800 гривень.

Суд зауважує, що даною нормою визначено адміністративно-господарську відповідальність суб`єкта господарювання, у господарській одиниці якого вчинено відповідне порушення.

Приймаючи спірне рішення відповідач виходив з того, що описане вище правопорушення мало місце у господарській одиниці ФОП ОСОБА_1 .

Однак, у ході судового розгляду справи суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт вчинення відповідного правопорушення саме у господарській одиниці ФОП ОСОБА_1 .

Відповідачем вказані обставини належним чином не встановлені та не перевірені.

Натомість, зі змісту наданої позивачем копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними виробами, виданої 10.06.2019 Головним управлінням ДФС у Полтавській області, судом встановлено, що у павільйоні "Чернігівське", розташованому по вул. Миру у смт Чорнухи Чорнухинського району Полтавської області, має право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними виробами ФОП ОСОБА_4 /а.с. 71-73/, що за твердженням позивача є його донькою.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом, що їх видав, конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень є можливим лише у разі достатнього та належного обґрунтування таким суб`єктом підстав та умов, що передували ухваленню рішення.

Невиконання відповідним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач у ході судового розгляду справи не довів належними та допустимими доказами, що саме позивачем допущено порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а будь-які сумніви у вчиненні ФОП ОСОБА_1 відповідного правопорушення, як то недоведеність обставин щодо місця його вчинення та наявності трудових відносин з особою, якою його вчинено, суд трактує на користь позивача.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ФОП ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 04.12.2019 №1 /а.с. 5/.

Інші документально підтверджені судові витрати у справі відсутні.

Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано, заяви відповідно до статті 143 КАС України від позивача не надходило.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування фінансових санкцій від 16 вересня 2019 року №000003/16-31-32-02/.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя О.В. Гіглава