Справа № 415/10325/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Довбиша Євгенія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Довбиша Євгенія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 06 грудня 2019 року відносно нього рядовим поліції 1- го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції в Луганській області Довбишем Євгенієм Анатолійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАК№ 1830909, про визнання мене винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. Так, постановою встановлено, що ОСОБА_1 06.12.2018 року о 13 годині 20 хвилин в м. Лисичанську по вул. Незалежності, 10 під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, чим порушив пункт 2.9. д. ПДР - користування під час руху ТЗ технічними засобами зв`язку , які не обладнані технічними пристроями, що дозволяють вести розмову без допомоги рук.

З зазначеною постановою не згоден та вражає її незаконною з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 р. у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушенні та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст. ст. 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямуванні і різний правовий зміст. Положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розумі™ так, що використане у ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Таким чином, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Фактично розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи.

Разом з тим, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст. ст.278, 279 КУпАП.

Дійсно, відповідно до п. 2.9 «Д» ПДР України забороняється, під час руху транспортного засобу користуватись засобами зв`язку тримаючи їх у руці, але вищевказані правила дорожнього руху позивач не порушував та адміністративного правопорушення не вчиняв.

Так, 06.12.2019 року близько 13 годині 20 хвилин в м. Лисичанськ, по вул. Незалежності 107, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ 109D, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вищезазначеній вулиці, після чого його зупинив патрульний автомобіль, він зупинився та запитав у відповідача в чому причина його зупинки, на що останній повідомив, що він вчинив адміністративне правопорушення, а саме: порушив пункт 2.9 «д» ПДР України, користувався технічними засобами зв`язку під час руху за допомогою рук.

На прохання надати докази вищезазначеного факту, йому повідомили що все є на відео та намагались його ознайомити з доказом, але в повній мірі йому це не вдалось, оскільки на маленькому екрані технічного пристрою на якому було відео нічого не видно та не видно самого факту правопорушення, тому постанову на нього винесли незаконно, правопорушення він не вчиняв, а сам факт правопорушення надуманий відповідачем.

На підставі викладеного, просив суд скасувати постанову рядового поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області Довбиша Євгенія Анатолійовича, серія ЕАК № 1830909 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1. вважає постанову серії ЕАК №1830909 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.12.2019 року протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 06.12.2019.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

18.12.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/10325/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

24.12.2019 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 06.12.2019.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1830909 від 06.12.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ 109D, реєстраційний номер НОМЕР_1 06.12.2019 року о 13 годині 20 хвилин в м. Лисичанську по вул. Незалежності, 107, керуючи ТЗ під час руху ТЗ користувався засобом зв`язку, чим порушив п.2.9 «д» ПДР - користувався під час руху ТЗ засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1830909 від 06.12.2019 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 1830909 від 06.12.2019 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП від 06.12.2019 року - вв-0107 та відеозапис без номеру.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до постанови додається відео з боді камери вв-00107 відео з реєстратора xiaomi854d.

Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

З дослідженого в судовому засіданні відео-матеріала без номеру, наданого відповідачем, не можливо встановити чи дійсно позивач ОСОБА_1 06.12.2019 року о 13 годині 20 хвилин в м. Лисичанськ по вул. Незалежності, керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_2 , керуючи ТЗ під час руху ТЗ користувався засобом зв`язку, чим порушив вимоги п.п. 2.9. г ПДР України.

Тобто з відеоматеріала не можливо встановити факт скоєння правопорушення позивачем.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 2.9. г ПДР, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1830909 від 06.12.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Довбиша Євгенія Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК №1765054 від 19.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок та закриття адміністративної справи, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Довбиша Євгенія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову рядового поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області Довбиша Євгенія Анатолійовича серії ЕАК№ 1830909 від 06.12.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити відносно ОСОБА_1 , провадження у справі.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: поліцейський 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядовий поліції Довбиш Євгеній Анатолійович місце роботи: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна.

Повний текст судового рішення складено 27.01.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова