Справа № 640/2917/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ № 640/2917/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолій І.В., ознайомившись із позовною заявою Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа Товариство з обмеженою відповідальність «Тісо» про визнання протиправним та скасування рішення,

Обставини справи:

Український союз об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) (надалі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа Товариство з обмеженою відповідальність «Тісо» (надалі також - третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є користувачем земельної ділянки площею 2123,06кв.м. (код 79:034:0003), яка розташована по вул.Ямській, 72-А м.Києві. на даній земельній ділянці розташовано 5 об'єктів нерухомого майна, які належать або знаходяться у користуванні позивача.

Однак, відповідач протиправно зареєстрував за ТОВ «Тісо» користування земельною ділянкою площею 2123,06кв.м. (код 79:034:0003), яка розташована по вул.Ямській, 72-А м.Києві на підставі листа від третьої особи ТОВ «Тісо» від 27.07.2018 №23-Д.

Відповідачем надано суду письмовий відзив в якому зазначив, що останній вчинив оскаржувані дії у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Третьої особою надано суду відзив на заявлений позов в якому зазначив, що всі об'єкти нерухомого майна на земельній, яка розташована по вул.Ямській, 72-А м.Києві належать третій особі на праві власності за ТОВ «Тісо».

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Український союз об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) є користувачам земельної ділянки площею 2123,06кв.м. (код 79:034:0003), яка розташована по вул.Ямській, 72-А м.Києві.

Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 11.02.1991 №26 та постанови Кабінету Міністрів України від 18.09.1993 №750 на Український союз об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) покладено функції з управління державним майном підприємств та організацій побутового обслуговування.

Листом Управління правового забезпечення Секретаріату Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №36-6 та роз'ясненням Міністерства юстиції України від 04.10.2015 №19-45-2973 де зазначено, що Український союз об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) є органом управління державним майном підприємства, передача яких до сфери управління органів виконавчої влади не завершена, зокрема і Державного підприємства «Завод «Побутмаш» (колишній Київський дослідно-експериментальний завод), який розташовувався за адресою: м.Київ, вул.Ямська,72-а.

Як зазначає позивач та встановлено, на зазначеній земельній ділянці площею 2123,06 кв.м (код 79:034:0003) розташовано п'ять об'єктів нерухомого майна і всі вони належать або знаходяться в користуванні Позивача. Три з цих об'єктів - одноповерхові будівлі площею 165,4кв.м, 33,7кв.м. і 25,7кв.м. належать Українському союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) на праві приватної власності, один об'єкт - одноповерхова будівля площею 65,2кв.м., що є державною власністю, знаходиться в орендному користуванні у позивача з правом викупу, і ще один об'єкт - двоповерхова будівля площею 904 кв.м., що є державною власністю, знаходиться на балансі позивача, як органу управління цим майном. Інших об'єктів нерухомого майна за даною адресою немає.

Позивач, 18.05.2018 №01/1-41 звернувся до відповідача з листом в якому зазначили, що мають намір оформити договір оренди зазначеної земельної ділянки та готує відповідні документи. Також зазначили, що в разі отримання Департаментом земельних ресурсів звернень від інших осіб стосовно оформлення вказаної земельної ділянки, просить не вчиняти дій до з'ясування майнових питань та проінформувати про це заявника.

Листом від 12.06.2018 №9 відповідач повідомив позивача, що інформація зазначена в листі прийнята до відома та врахована в подальшій роботі.

Однак, в подальшому ТОВ «Тісо» листом від 27.07.2018 №23-Д звернулось до Департамент земельних ресурсів в кому просить внести зміни до бази даних міського земельного кадастру та технічних звіт по ділянці обліковій №79:034:0003 в частині користування земельною ділянкою зв'язку із наявністю права власності на нежитлову будівлю за адресою: м.Київ, Голосіївський район, вул.Ямська, 72.

До листа додано витяг, з якого вбачається, що ТОВ «Тісо» є власником об'єкта нерухомого майна загальною площею 22,5кв.м. за адресою: м.Київ, вул.Ямська, 72.

В подальшому, відповідачем вчинено дії щодо реєстрації права власності за ТОВ «Тісо» як землекористувача земельної ділянки площею 2123,06 кв.м (код 79:034:0003) за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-а.

Укрсоюзсервіс неодноразово звертався до відповідача із листами про виключення ТОВ «ТІСО» з реєстру земельних ділянок (черговий план) як землекористувача земельної ділянки площею 2123,06 кв.м (код 79:034:0003) за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-а, однак відповідачем не вчинялись дії щодо виключення останнього з реєстру.

Позивач вважаючи такі дій протиправними, звернувся до суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Розпорядження землями комунальної власності м. Києва, в тому числі надання земельних ділянок у власність чи у користування, у відповідності до статті 9 ЗК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» відноситься до виключних повноважень Київської міської ради як колегіального органу.

Отже, єдиною підставою набуття та припинення права власності чи користування земельними ділянками комунальної власності в м. Києві для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Київської міської ради.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно зі ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З матеріалів справи, а саме реєстру земельних ділянок (а.с.12,13), вбачається, що землекористувачем спірної земельної ділянки (79:034:0003) за адресою: вул.Ямська,72а є позивача, а ТОВ «Тісо» є землекористувачем земельної ділянки (79:034:0002) за адресю: вул.Ямська, 72.

Згідно з частиною 6 статті 186 Земельного кодексу України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, Київська міська рада після погодження проекту землеустрою, приймає рішення щодо надання (передачу) земельної ділянки.

В даній справі Київська міська рада не приймала рішення щодо відведення позивачам у власність чи у користування спірну земельну ділянку.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 № 910/4597/17, встановлено, що між Український союз об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) та ТОВ «Тісо» було укладено договір №01/1-09 від 01.10.2009 про надання послуг, за умовами п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Український союз об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) надає на платній основі ТОВ «Тісо» послуги, пов'язані із знаходженням на території Укрсоюзсервіс за адресою: м.Київ, вул.Ямська, 72-а, трансформаторної підстанції ТП-1612 ТОВ «Тісо».

Також, зазначеним рішення суду стягнуто з ТОВ «ТІСО» на користь Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) борг за договором №01/1-09 від 01.10.2009 за отримання послуг, пов'язаних з користуванням ТОВ «ТІСО» будівлею позивача по вул.Ямській,72-а.

Отже, враховуючи викладене та керуючись внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно вчинено дії щодо внесення ТОВ «Тісо» як землекористувачем земельної ділянки за адресою по вул.Ямська, 72а в м.Києві, а не по вул.Ямська, 72а, оскільки згідно наявних в матеріалах справи документів третя особа є орендарем земельної ділянки за адресою: вул.Ямська, 72 та власником трансформаторної підстанції ТП-1612, яка знаходиться на території (Укрсоюзсервіс) по вул. Ямська, 72а, за яку сплачує плату за послугу пов'язані із знаходженням на території Укрсоюзсервіс за адресою: м.Київ, вул.Ямська, 72-а даної трансформаторної підстанції ТП-161 (Договір №01-1-09, а.с.50-52).

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача виключити ТОВ «Тісо» з реєстру земельних ділянок (черговий план) як землекористувача земельної ділянки площею 2123,06 кв.м (код 79:034:0003) за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-а, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вчиення дій є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду -тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень -ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, вищевказана позовна вимога розцінюється Окружним адміністративним судом м. Києва саме втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс), задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по внесенню ТОВ «ТІСО» до реєстру земельних ділянок (черговий план) як землекористувача земельної ділянки площею 2123,06 кв.м (код 79:034:0003) за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-а.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати в розмірі 960,50грн. присудити на користь Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) () за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій